![](https://images1.ynet.co.il/PicServer2/24012010/2579143/Electr_Book4082_sl.jpg)
כך תהפכו לרב מכר
האם צריך לשתול רמזים בעלילה ואיפה, איך מתמודדים עם העובדה שרוב הקוראים הם בעצם קוראות, ואיזה סעיף אולי הכי חשוב להכניס לחוזה? אורלי קראוס וינר ניסחה עבורכם את עשרת הכללים שיהפכו את ספרכם לרב-מכר. שיהיה בהצלחה
כמאותגרת מתמטיקה נצחית, אני מתקשה להאמין שעליתי בלי כוונה על איזושהי נוסחה מנצחת לכתיבת רב מכר. איינשטיין המציא נוסחאות, אני ממש לא. כל מה שאני יכולה לייעץ לאנשים שרוצים לכתוב הוא קודם כל לבדוק אם הם אוהבים לקרוא. ספרים, אני מתכוונת. לעניות דעתי, זהו תנאי הכרחי, אבל לא מספיק.
קודם כל תאהבו לקרוא (צילום: עופר עמרם)
אבל בכל זאת, עקב נסיוני הצלחתי לנסח עשרה כללים שאם תעבדו על פיהם לבטח תשפרו את הסיכויים שלכם. רק לפני כן עליכם לשאול את עצמכם, עם יד על הלב, אם באמת תהנו לכתוב, ומדובר בספר שצריך להכיל לפחות 300 עמודים, כי מנסיוני כקוראת וככותבת זה האורך הממוצע שקוראים מעדיפים.
1. חייבים סיפור טוב
חייבים סיפור דרמטי ומותח, שבמהלכו צריך להיווצר לפחות קונפליקט אחד (רצוי יותר) אשר לקראת הסוף מגיע לשיא, ובסופו של דבר נפתר. הקונפליקט לא חייב להיווצר על רקע פלילי, אפשר ליצור גם מתח על רקע רומנטי, משפחתי או התלבטות פנימית של האדם עם עצמו. אבל אין ספק שככל שהקוראים ישאפו לדעת מה יקרה בסוף, הם ימצאו את עצמם מרותקים יותר לספר.
2. ליצור דמויות מעוררות הזדהות
ליצור דמויות שהקורא ייקשר אליהן מיד בתחילת הספר. ונא לא להתבלבל – דמויות כאלה הן בהחלט לא סטריאוטיפיות, אלא דווקא מורכבות. הקורא הממוצע הוא כמוני וכמוכם, מאוד אנושי, ולכן גם ממש לא מושלם.
חשוב לצייד את גיבורי הספר שלכם בתכונות שנוגעות ללב, כמו חוסר בטחון, תמימות או רגישות יתר, וזאת למרות שכלפי חוץ הם ישדרו בטחון מופרז, סרקזם מופלג או תחושה שהם יודעים הכל ושום דבר כבר לא יכול להפתיע אותם. וברור שאם אתם כותבים על גיבור כזה – חייבים גם להפתיע אותו.
3. להשתדל לכתוב בנימה קלילה, אירונית ומשעשעת
נכון, לא כולנו נולדנו עם חוש הומור קורע. גם אני לא. אבל כיוון שתמיד היה לי חשוב שבכל ספר שאני קוראת תהיה נימה כזאת, עבדתי קשה על יצירת הטון הזה גם בספרי. היתרון בכתיבה, בניגוד למופע סטנד-אפ למשל, הוא שאפשר לחזור לטקסט שוב ושוב ולשפץ אותו ולהשתדל לשלב דיאלוגים שנונים ומתוחכמים.
כולנו נתקלנו באנשים שמנהלים דיאלוגים מהסוג הזה בקלילות, אז כדאי פשוט לנסות לזכור אותם. אם לא מצליחים, רצוי להתקשר לחברים כאלה ולנהל אתם בטלפון את אותה שיחה שאתה מעוניין לכתוב בספר. כדאי גם לכתוב לעצמכם בדיחות מוצלחות ששמעתם ולשלבם בטקסט. מנסיוני, הקוראים יהיו מוכנים לקרוא את הסיפורים הכי מדכאים בעולם, אם יכתבו בנימה שכזאת.
4. לשלב קטעים מרגשים
אנשים אוהבים להתרגש, בעיקר עם הגיבורים שאיתם יצרו הזדהות. לכן חשוב לכתוב קטעים מרגשים וללכת איתם עד הסוף. לא לדווח עליהם ביובש אינפורמטיבי. כל אדם מעל גיל עשרים וחמש כבר חווה כמה חוויות מרגשות בחייו, לטוב ולרע. ככותב, חשוב לחזור ולהתחבר לחוויה האישית שלך ולתאר בדיוק את מה שאתה הרגשת כשחווית מעמד מרגש או כואב כזה או אחר.
5. לשלב סיפור אהבה
מנסיוני כתולעת ספרים, נדיר למצוא ספר מרתק ומעורר הזדהות ללא סיפור אהבה, אפילו אם הופיע בתור עלילת משנה. לכן, גם אם בכוונתכם לכתוב מותחן גברי ומסוקס, או כל ז'אנר אחר, ונדמה לכם שסיפור אהבה יהיה מיותר או אפילו יקלקל, אל תתפתו לוותר עליו. אין חומר מעורר הזדהות יותר מסיפור כזה, ולו רק בגלל שכמעט כל אדם חווה סיפור אהבה כזה או אחר במהלך חייו, והוא יכול בקלות להתחבר אליו שוב ואפילו ישמח לעשות זאת.
6. לשזור רמזים שמנבאים את הסוף
קוראים אוהבים לנחש מה יקרה בסוף הספר, אך גם רוצים שימתחו אותם. לכן רצוי לשזור רמזים במהלך העלילה למה שעתיד להתרחש בסופה. אבל כדאי שהרמזים יהיו דקיקים, לפעמים אפילו מתעתעים, במיוחד אם אתם כותבים מותחן. בכל מקרה, חשוב ללהמנע מ"להצניח" לקראת סוף הספר גורם חדש שיביא לפתרון הקונפליקט. זה מתסכל את הקוראים, כיוון שלא היה להם שום סיכוי לנחש את התפנית הזאת.
7. לשלב במהלך העלילה מידע עיוני שקשור לספר
קוראים אוהבים להרגיש שרכשו במהלך הקריאה ידע חדש, לכן רצוי לשלב מידע כזה בספר, בין אם זה מידע היסטורי, פסיכולוגי, רוחני או משפטי, וחשוב שהוא ישולב במינונים נמוכים, באמצעות דיאלוגים או פסקאות קצרות.
8. מרידה (רכה) במוסכמות
רצוי לשלב בספר גיבורים המורדים במוסכמות המקובלות, אבל נשארים בגבולות הקונצנזוס בתחומים החשובים באמת ובעיקר משתדלים לא לפגוע באחרים. קוראים רבים חושבים בסתר ליבם שרוב המוסכמות המקובלות הן צבועות ומתחסדות, אבל אין להם אומץ לחרוג מהן. לכן, רצוי לעצב גיבורים אינדבידואליסטיים ועצמאיים מבחינה מוסרית, שמוכנים לשלם את המחיר על בחירותיהם, ולא מפילים אותו על אחרים.
9. לזכור שרוב הקוראים הם בעצם קוראות
כך זה לפחות על פי סטטיסטיקות וסקרים, וגם על פי מה שאני שומעת בחנויות הספרים ורואה בהרצאות ובאירועי
חתימות. מאידך, לא כל הנשים אוהבות לקרוא דווקא את מה שמכונה "ספרי נשים" שנכתבים ברוח מה שהנוער מכנה היום "חפירות" בנשמה. עצתי היא למצוא את המינון הנכון בין תאורי פעולה לתאורי רגשות, בין קטעי סקס לרומנטיקה ולהשתדל שהגיבורים יזכו לסוף טוב אבל לא מתקתק, דביק או מושלם מדי.
10. להכנס מיד למבצעים בחנויות
בואו לא ניתמם, ספר שיוצא היום לשוק הפרוע (במיוחד ספר ראשון של סופר לא מוכר) יהיה גאוני ככל שיהיה, לא ימכור בלי מבצעים. אז אם כבר יגעתם ועמלתם והצלחתם לכתוב ספר בן לפחות 300 עמודים, ומצאתם מו"ל, תדאגו להכניס לחוזה סעיף שיקבע כי הספר יכנס למבצעים בכל הרשתות והחנויות מיד כשיצא לאור. אחר כך תדאגו לתמלוגים שישארו לכם ממנו. ושיהיה בהצלחה!
ספרה החדש של אורלי קראוס וינר, "מה שצריך לקרות", ראה אור באחרונה בהוצאת "כתר"
![](/images/letter.png)
![](/images/arrow.jpg)
![צילום: אסנת רום](https://images1.ynet.co.il/PicServer2/02012008/1432940/1_a.jpg)