חגיגת התשה: חתונות אינסופיות
כמו השובל של שמלת הכלה, יש זוגות שרוצים למתוח את מסיבת החתונה שלהם עד כמה שאפשר. באלו דרכים עושים את זה, ולמה זה מגיע לאורחים?
כשזוג מחליט להתחתן, קורה לא פעם שהשניים עמלים על תכנון האירוע חודשים רבים מראש. כשיום החתונה מגיע, הם מצפים לערב מושלם בו כל המאמץ שהשקיעו יבואו לידי ביטוי, רק כדי לגלות שלפני שהספיקו לנשום, להירגע ולהתחיל ליהנות – הערב נגמר, האורחים ברחו הביתה והם נשארו לספור את הצ'קים לבד.
כבודם של הצ'קים במקומם מונח, אבל יותר ויותר זוגות לא רוצים להגיע למצב בו המסיבה המושקעת שלהם נגמרת מהר מדי, ומאריכים את החגיגה עד כמה שניתן. דרך אחת למשוך את השמחה היא כפל מסיבות, היינו, לערוך אירועים נוספים לפני החתונה כדי שההתרגשות לא תמוצה בערב אחד בלבד. זה אולי כיף לחתן והכלה, אבל די מתיש לאורחים.
בחו"ל מקובל לערוך כמה מסיבות בזו אחר זו: מסיבת אירוסים שכוללת גם סבב מקדים של מתנות, מסיבת רווקים ורווקות כמובן וארוחה חגיגית עם אורחים מקורבים ביותר (Rehearsal Wedding) לאחר החזרה על הטקס, שרק אחריה מגיעים אל החתונה עצמה.
בארץ יש לכך מקבילות מסורתיות: מנהג שבע הברכות כולל ארוחות חגיגיות ערב ערב במשך שבוע אצל קרובי משפחה, ולמי שחוגגים לפי עדות המזרח יש גם חינה, שדווקא יכולה לספק לא מעט רגעים משעשעים כשהחתן והכלה, וגם הקרובים והחברים עוטים על עצמם את התלבושות ומתמסרים לקעקועים הזמניים.
אחד המנהגים המסורתיים פחות אך המעיקים יותר הוא מסיבת רווקות או רווקים שנמשכת עד אין קץ, והוצאה כספית נכבדת בצידה. למה לבלות רק ערב נחמד אחד עם החברים והחברות כשאפשר להפוך אותו לסוף שבוע שלם? איכשהו, הפך להגיוני לבקש מהם לפנות את היומיים הפנויים היחידים בשבוע כדי לנסוע לווילה שנשכרה במיוחד, להשתתף בעלויות האלכוהול וכמובן להביא מתנה.
הנהנים העיקריים במסיבות האינסופיות האלו, שהאנג אובר בלתי נמנע בצידן, הם חתן או כלת השמחה, ומי שארגן את ההילולה. כל היתר צריכים לחשוב על רעיון יצירתי כיצד לצאת לפני הזמן, ואיך יעמדו בבלגן דומה שוב, עוד מעט, בחתונה עצמה.
עדיף אורח מרוצה מאורח בעונש
וכשמגיעים לחתונה, יש אפשרות להכפיל גם אותה על ידי פיצול לשתי מסיבות: אחת למשפחה, ואחת לחברים. הבוחרים באפשרות הזו לוקחים על עצמם סיכון, כי פוטנציאל ההיעלבות של דודים והורים שלא יבינו למה לחברים מגיעה מסיבה נפרדת, ולהפך, גבוה במיוחד.
בין אם בארץ ובין אם מעבר לים, יש את אלו שהחגיגות המטרימות לא מספיקות להם, והם רוצים להאריך ככל הניתן גם את החתונה. קייט מוס עשתה את זה בסוף השבוע האחרון עם חתונה כפרית עליה בזבזה יותר ממיליון לירות שטרלינג. החתונה שהחלה בטקס בכנסיה ולאחר מכן עברה לאחוזה של מוס, תוכננה להימשך שלושה ימים שלמים, משישי ועד ראשון.
רוצים להמשיך לחגוג בכל מחיר. (צילום: shutterstock)
סביר להניח שהאורחים נהנו מאוד במסיבה המפנקת, שכללה מפלי שמפניה והופעות של איגי פופ ובריאן פרי. ובכל זאת, שכנים דיווחו למדורי הרכילות שחלקם נצפו עוזבים במכוניותיהם כבר בשבת בערב.
חתונות הנמשכות שלושה ימים הן דבר נדיר יחסית בנוף ארצנו, אבל לא חסרים אירועים בהם אבי הכלה או החתן העשיר סוגר קומה שלמה בבית מלון כדי לפרגן לאורחים שלו. כך הוא יכול לוודא שהם נשארים בקרבת האולם כל הלילה, ואף חוזרים לארוחת בוקר, ואוי לו לאורח החצוף שיעיז לנסות לחזור הביתה קודם לכן. הוא יכול לשכוח ממשפחות החתן והכלה כשיגיע תורו להתחתן.
עוד דרך מקובלת וקצת פחות מציקה, היא להתחיל את החתונה בצהריים, אבל בניגוד למצופה לא לסיים אותה בערב המוקדם, אלא להמשיך עד השעות הקטנות של הלילה. זה עובד בעיקר אם נשאר גוש חזק של חברים וקרובים שרוצה להמשיך לחגוג, וכל היתר מקבלים שחרור מוקדם הביתה.
ומילה למוזמנים המותשים: שבעתם, רקדתם ועייפתם? נסו לחשוב על תירוץ טוב (עבודה מוקדם בבוקר, בייביסיטר לוחצת) ולתפוס גל של אורחים נוספים שבדיוק עוזבים, כדי שלא תתבלטו. והשקיטו את מצפונכם – למרות הכול, עדיף אורח שהולך כשהוא שמח, מאשר אורח שנשאר עם מבט של חיה כלואה.
נהנים בחתונות ארוכות, או סובלים? טקבקו לנו!
![](/images/letter.png)
![](/images/arrow.jpg)