ג'יינז אדיקשן: נתנו את הקול
ההופעה של ג'יינז אדיקשן בתל אביב סיפקה כל כך הרבה תחושות טובות, והמון גלאם, כוח ורוק'נרול. קשה להאמין שימים ספורים לפני זה הסולן פרי פארל איבד את קולו. בעזרת האנרגיות שלו הצליח אפילו להתגבר אפילו על הסאונד הגרוע
רגע לפני שנסביר לכם כמה היתה טובה הופעתה של "ג'יינז אדיקשן" אמש (ה') בביתן 1 שבגני התערוכה בתל-אביב, נהיה חייבים לומר כמה מילים על הסאונד הבעייתי שבקע מהרמקולים. כנראה בגלל תקלה במערכת, או איזושהי טעות של איש הסאונד.
במהלך כל ההופעה הגיטרות של דייב נאברו והקולות של פרי פארל ניסרו אלפי צופים שנכחו בביתן. הצלילים מהם היו חורקים, כואבים וחדים כסכין. עד כדי כך שלפעמים כמעט ולא היה ניתן לשמוע כלום. חבל על אותן התקלות כי הן באמת מנעו מהמופע של הלהקה האמריקאית להפוך ללא פחות ממושלם.
עוד תמונות מהמופע - בעמוד הפייסבוק של ynet תרבות
ולמרות זאת, ג'יינז אדיקשן סיפקו את השואו הכי חם בעיר אתמול בלילה. כל כך הרבה תחושות טובות, כל כך הרבה הוליווד, כל כך הרבה גלאם, כוח ורוק'נרול. 23 שנה מאז אלבומה הראשון, מדהים לראות כמה הלהקה נשארה צבעונית ומלאת חיים. וזאת למרות העליות והירידות האינסופיות שלה במהלך השנים.
המאמצים נשאו פרי
זו לא היתה דרך פשוטה עבור הלהקה להגיע לישראל. בימים שלפניה היא נאלצה לבטל שתי הופעות חשובות בפסטיבלים בלונדון בגלל שפארל חלה ואיבד את קולו. עד לרגע האחרון לא היה ברור אם הלהקה תעלה לטיסה בלונדון בשלישי האחרון, אך למזלנו פארל החלים והצליח להשיב את הלהקה לשגרה.
במהלך שהותו בישראל הוא קיבל הוראות ממנהל הסיבוב של הלהקה שלדבר כמה שפחות, בכדי שישמור את כל מה שיש לו למופע. על הבמה פארל באמת צעק בקולי קולות. אמנם כאמור לפעמים קשה היה להבינו בעקבות הסאונד הבעייתי, אך לא ניכר שרק לפני שלושה ימים, הוא לא יכול היה להשמיע קול בכלל.
ופארל לא רק שר, הוא גם מדבר. הוא מילא את המופע בקטעים הומוריסטיים וסליזיים כשפנה אל הקהל בעוד הוא מניף לפעמים בקבוק של יין. הוא צועק בצחוק על יהדותו שמאכלסת חלק גדול בחייו, על היהודים בישראל ("לא חסר במדינה הזו רופאים, נכון?") על למי קיצצו ולמי לא קיצצו את הבולבול בלהקה ומבטיח שכשישראל תערוך את המסיבה לרגל השלום במזרח התיכון, הם יהיו שם בשביל לנגן בה.
אלה הקטעים הכריזמטיים האלה שמרימים את המופע עוד יותר גבוה. ותוסיפו לכך שתי נשים על הבמה, ספק רקדניות ספק חשפניות סקסיות שמזיזות בחושניות את איבריהן (אחת מהן היא אשתו של פארל אתי, שגם הרבתה לפלרטט איתו) וגם קצת קונפטי באוויר ותקבלו מסיבה משוגעת.
מטונף ומפואר כאחד
ולמסיבה הזו אפשר להיסחף בקלות. היא מלאה באנרגיה אינסופית ואם פרי פארל הוא המארח, דייב נאברו המקועקע הוא מסמר הערב. איך אחרי כל כך הרבה שנים של התמכרויות וחיים אינסופיים בדרכים, נאברו נראה כמו סופר הירו, חצי אדם חצי באטמן. עם שרירים אימתניים בכל הגוף (אותם הוא חושף בכל הזדמנות), מכנסי עור וקעקועים שחורים שמכסים את זרועותיו, הוא שוחט את הגיטרה במחוספסות וחלקלקות בו זמנית ואי אפשר להספיק להסתכל ולהקשיב.
גם המתופף סטיבן פרקינס מנגן על הבמה כאילו הוא גולש על גל ענק. הוא מרוכז כל כך עמוק בתוך השירים ומכה על התופים בעוצמה אדירה. גם הבסיסט כריס צ'ייני (מי שניגן בלהקה בקאמבק שלה ב-2003 ובאחרונה הצטרף אליה להופעות שוב), תורם יפה לחבורה ומנגן מצוין. וביחד הם מבצעים את השירים היטב (12 בסך הכל), רושמים רגעי שיא מפוצצים בהתרגשות מצד הקהל כשהם מנגנים שירים אהובים כמו: "Just Because", "Been Caught Stealing" ו-"Jane Says", שסגר את המופע בנימה אקוסטית ורגועה, דרך נפלאה להיפרד אחרי מפגן חזק ורועש שלב בין שעה וחצי.
גם היה כיף לראות איך גם פרקינס וגם נאברו יוצאים לקטעי סולו משלהם ומלאים באגו, בתיאום מושלם עם אווירת הסליז ההוליוודית שהורגשה בביתן.
הקהל שחיכה ללהקה במשך כל כך הרבה זמן שב אתמול בלילה הביתה עם צפצופים חדים באוזניים. אבל למרות הצלילים הכואבים, המופע של "ג'יינז אדיקשן" היה אירוע שחבל מאוד היה לפספס. נדיר למצוא בסביבה שלנו שואו כל כך צבעוני, מטונף ומפואר כאחד. והשמחה הגדולה היתה באוויר. אולי בעיקר בקרב הצעירים והנוער שפקדו את גני התערוכה, אלה שאתמול גם התחילו שנה חדשה בבית ספר. סביר להניח שלנצח הם יזכרו את היום כה-1 בספטמבר שהכי היה שווה לחכות לו.
צפו בעוד תמונות מהמופע. ויש עוד בפייסבוק שלנו .
![צילום: אוהד צויגנברג](https://images1.ynet.co.il/PicServer2/13062011/3425715/(8)_a.jpg)
![צילום: אוהד צויגנברג](https://images1.ynet.co.il/PicServer2/13062011/3425739/(15)_a.jpg)