הכירו: פולות הכינים העבריות הראשונות
הכינים הישראליות חשבו שהן כבר ראו הכל: גננות עצבניות, ילדים סרבני טיפול ותכשירים עם יותר מדי רוזמרין. עכשיו הן צריכות להתמודד עם איום לא קונבנציונלי חדש: הכינניות, פולות כינים מקצועיות, חדורות מוטיבציה וחסרות רחמים. מוסף "זמנים מודרניים" ב"ידיעות אחרונות" עם הפרטים
לילה אחד התעוררה מוניקה, בתה של פנינה נוסטטר, עם גירוד מטריד בראשה. "היא באה אליי ואמרה לי: 'הראש שלי ,"'זז נזכרת נוסטטר האם. "הסתכלתי על השערות ואמרתי לבעלי שאני חושבת שאלה כינים. שלחתי אותו לבית מרקחת שפתוח גם בלילה, מרחתי את התכשיר על הראש שלה, שטפתי, השתמשתי במסרק סמיך ולא ראיתי הרבה כינים. מוניקה סירבה לחזור למיטה. עד הבוקר היא ישבה על כיסא. התגובה שלה וגם שלי הייתה, 'אוי ואבוי, איזה אסון'. היא למדה אז בבית ספר יהודי פרטי, גרנו בניו־יורק, ושם כינים זה טאבו. ילדה עם כינים לא רשאית לבקר בבית הספר, חייבים ליידע את כל הורי הכיתה ואסור לה לשחק עם חברות."
עוד על כינים בערוץ הורים :
כינים אוהבות שיער ארוך? 10 מיתוסים
הצילו, כינים! איך להיפטר מהמטרד בלי כימיקלים
כינים: בדיקת ראשים בגן ובי"ס - רק באישור הורים
בבוקר נסעו נוסטטר ובתה לחברה של האם שעבדה בסלון מיוחד בשם "לייס אנדרס" (מכסחי הכינים), שם עברה מוניקה טיפול יסודי. בארצות-הברית, בכל עיר שמכבדת את עצמה, פועל סלון מיוחד שנקרא "לייס פיירי" (פיית הכינים). מדובר שם בתעשייה משגשגת, שמיועדת להורים שאין להם זמן, כוח וחשק לפלות כינים.
"החברה הכיננית שלי אמרה שהראש של מוניקה מלא, שלפי דעתה הכינים כבר נמצאות אצלה חודשיים והתפלאה שהראשים של כולנו נקיים," מתארת נוסטטר. "היא הראתה לי איך נראית כינה ולימדה אותי את הטכניקה הנכונה. מוניקה נשארה איתי בבית במשך ארבעה ימים, וביום החמישי התייצבתי בבית הספר, דיברתי עם המנהל ובעקבות כך כל תלמידי בית הספר נבדקו. באותה תקופה האחות ערכה בדיקה רק אחרי שהתגלה מקרה של כינים. כיום, בבתי ספר בארצות־הברית, בודקים את כל ראשי התלמידים בתחילת השנה ובכל פעם שחוזרים מחופשה, וילד שאצלו נמצאו כינים, נשלח הביתה. נכון, זה עלול לבייש את הילד, אבל אין ברירה. במלחמה כמו במלחמה. הלוואי שבישראל היו נוהגים ככה."
כשנוסטטר (42) רצתה להפוך לעצמאית ולעבוד בשעות גמישות, היא עשתה הסבה ממורה לכיננית, עבדה בסלון של חברתה בניו־יורק והרוויחה 100 דולר לטיפול בן שעה. "שמעתי שבוושינגטון גובים עכשיו 300 דולר לשעה אצל כיננית," היא מציינת. מעמיתותיה שמעה ש"גם מדונה הזמינה לביתה בלוס־אנג'לס כיננית שטיפלה בה ובילדיה."
לפני שבע שנים היא עלתה ארצה עם בעלה אדם (העוסק בשיווק יין) וארבעת ילדיהם, והביאה את בשורת פליית הכינים גם לארץ הקודש. עכשיו היא עובדת בסלון ביתה ביישוב חשמונאים או נוסעת לבתי לקוחות תמורת 200 שקל לשעה (בתוספת תשלום על נסיעות למקום מרוחק), וראשה מכוסה במטפחת לא רק עקב היותה אישה דתית, אלא גם כדי למנוע הידבקות.
אמא מתרגזת
אין כמעט הורה ישראלי שלא מכיר את הסיוט היומיומי של המאבק בכינים. הבוקר שלחת את ילדך לגן עם שיער נקי, אחרי ששרפת חצי לילה בפליית כינים – ובצהריים הוא חוזר הביתה עם שבויים. "יש הורים שפונים לכיננית אחרי שניסו בכוחות עצמם את כל השיטות ולא הצליחו לנקות את הראש, ובמקרה כזה אני מלמדת אותם מה לעשות והם ממשיכים לבד," מסבירה הכיננית נוסטטר. "במקרים רבים אחרים אמהות מגיעות אליי אחרי שהעיסוק בכינים של הילד הצית ביניהם מלחמה. הילד מסרב לשבת, האמא מתרגזת, הסירוק נפסק והכינים ממשיכות לחגוג."
![הכיננית פנינה נוסטטר בפעולה. לא משתמשת בתכשירים (צילום: צביקה טישלר) הכיננית פנינה נוסטטר בפעולה. לא משתמשת בתכשירים (צילום: צביקה טישלר)](https://images1.ynet.co.il/PicServer3/2013/09/21/4871385/4871238099492375482no.jpg)
נוסטטר לא משתמשת בתכשירים ייעודיים למלחמה בכינים. "כולם מכילים רעל בריכוז כזה או אחר," לדבריה, "ואפילו התכשירים שמוגדרים כ'טבעיים' עלולים לעורר תגובה אלרגית כלשהי. בתיק העבודה שלי יש רק מגבת, מרכך שיער פשוט שקונים בכל סופרמרקט ומסרק כינים צפוף. בזמן הטיפול הילדה צופה בטלוויזיה או משחקת באייפון, וכשאני מסרקת אותה בעדינות ובסבלנות, היא לא קופצת מהכיסא כעבור דקה, כמו שהיא עושה לאמא שלה. אני מסיימת את הטיפול כשהראש נקי לחלוטין ומסבירה להורים איך לחזור על הסירוק הזה פעם בשבוע."
-למה פעם בשבוע?
"כדי לצבור יתרון. כולם רוצים 'ריפוי מושלם' וכולם מבקשים 'לעצור את הכינים', אבל שום דבר לא עוצר אותן. הן כאן, ויש להן את כל הנתונים שמאפשרים להן להישאר. אמנם הכינים לא עפות ולא קופצות, אבל הן יכולות לחיות 24 שעות ללא ראש, בארגז החול של מגרש המשחקים, בחולצה או על השולחן, ולמצוא להן בית ביום המחרת, כשילד אחר מגיע לכיתה או לגן. רוב הזמן הכינים לא רוצות להימצא על משטח חלק, מפני שהן לא יכולות לזחול מהר. הן מעדיפות להיות בתוך שטיח או בד, כדי שיהיה לרגליים שלהן במה להיאחז, אבל במוקדם או במאוחר הן מוצאות קורבן, ולכן חייבים לסרק את השיער פעם בשבוע כדי לתפוס את הכינה כשהיא עוד קטנה וכמובן כדי לחפש עוד ביצים."
-שימוש בשמן רוזמרין לא מונע הידבקות?
"לא. כבר ניקיתי הרבה ראשים שהיו מלאים ברוזמרין. ראיתי ראשים עם פצעים פתוחים, שותתי דם, מרוב גירודים. חלק מהפצעים אפילו הספיקו להזדהם, והיה צורך בהתערבות רפואית. כל האופי של הילד משתנה כשיש לו כינים. עקיצה של יתוש מגרדת? אז תכפילי אותה פי מאה או פי אלף. הילד הופך לעצבני, לא מצליח להתרכז בשיעור, לא ישן טוב בלילה ועייף בכיתה, ולמרות כל זאת בארץ לא מתייחסים לכינים כאל מגיפה. כשלילד יש חום, ברור שהוא לא יכול להגיע לבית הספר כי הוא מידבק, ומה עם כינים? במקרים הקלים הן לא יהפכו את הילד לחולה, אבל הוא מידבק."
-זה נכון שהכינים פעילות במיוחד בקיץ?
"לא, גם בחורף הן פעילות. הן לא סובלות מקור ולא מזיעות. אפשר להידבק בבריכה, מספיק שכינה אחת מתחבאת במגבת שילד אחר משתמש בה. בקיץ יש לי יותר עבודה, כי אנשים רוצים להתנקות לפני שהם טסים לחו"ל עם מטען חריג."
-בת כמה הייתה הפציינטית הצעירה ביותר שלך?
"בת שישה שבועות. היא נולדה עם המון שיער ונדבקה מאחותה בת החמש. האמא היניקה, וגם היא נדבקה."
לדברי נוסטטר, "בתחום הזה יש המון מיתוסים. חושבים ששיער צבוע מגן מפני הידבקות, וזו טעות. יש שחושבים שבנים לא נדבקים, וזו טעות. גם אבות שמשחקים עם ילדיהם רק חצי שעה ביום עלולים להידבק. כשאני מגיעה לבתי לקוחות, יש אמהות שאומרות, 'איך זה קרה לנו? הבית שלי כזה נקי, אפשר לאכול מהרצפה', ואני מסבירה להן שאין שום קשר בין הניקיון לבין המגיפה."
-את נדבקת?
"מעולם לא. זה משמיים. כנראה שיש בדם שלי משהו שמעורר בהן דחייה."
קוקו וקפוצ'ון
נוסטטר עובדת בבית, אבל ההיקף המטריד של התופעה הצמיח סלונים לפליית כינים במקומות שונים בארץ, ממש כמו בארצות־הברית. לפני חצי שנה פתחה אורנה נאמן (55) את "כינה לי־לה־לא"! ברעננה, מקום המוגדר כ"סלון להסרת כינים." מאז היא עובדת ללא הפסקה. "מגיעים אליי מדימונה, מכפר־ורדים, מעפולה ומאשדוד," היא מספרת. "בעבר הרחוק כינים היו המגיפה של הילדים, אבל זה מזמן פאסה. הקליינטים שלי הם מגיל שנה עד 70 פלוס: הורים, גננות, וגם חיילות וחיילים."
נאמן, שפית במקצועה, עשתה הסבה מקצועית "בזכות השותף שלי שראה את העסק הזה בארצות־ הברית ונדלק על הרעיון. לא עברתי שום קורס, למדתי את העבודה על הראשים של האחייניות שלי. הטיפול אצלנו כולל שני ביקורים, בהפרש של שבוע, ועולה 170 שקל לשיער עד הכתפיים ו־200 שקל לשיער ארוך יותר. בסוף הטיפול אני נותנת חומר למניעה ומנחה את ההורים איך לסרק בבית ואיך לבדוק את הראש כדי לזהות את הביצה הראשונה."
סלון הכינים של קרן פרידמן (44) ממוקם בלב תל־אביב. "לפני כשנה," היא מספרת, "דיברתי בטלפון עם חברה בלוס־אנג'לס והיא אמרה לי שברגע זה היא ובנותיה חוזרות מביקור אצל 'פיית השיער'. שאלתי מה זה ונדלקתי. באותה תקופה ניהלתי סטודיו לעיצוב ונהניתי מהעבודה, אבל הג'וק הזה לא הרפה ממני. הרגשתי שלא אסלח לעצמי אם לא אבדוק את הנושא הזה לעומק ואם מישהי אחרת תקדים אותי.
"עשיתי סקר, שאלתי הורים ממקומות שונים אם הם היו מביאים את ילדיהם לכיננית, וההתלה־ בות הייתה אדירה. כשפתחתי את המקום, ובהתחלה היו לי קשיים כלכליים, אמהות אמרו לי, 'רק שלא תישברי, רק שלא תסגרי' ואפילו הציעו לי הלוואה. כיום כבר מגיעות אליי קליינטיות משלומי בצפון ומבאר־שבע בדרום. אני לא מפרסמת, זה עובר מפה לאוזן."
פרידמן, הנשואה לאיתן (רוקח), למדה את האמנות מספרית ותיקה, ניסתה אותה על שתי בנותיה הקטנות וקראה למספרה ."Wish and Wash" "כשבחרתי בשם הזה חשבתי שהמשאלה לראות ראש נקי שייכת לאמהות," היא מסבירה, "אבל מהר מאוד הבנתי שזה החלום של הבנות. נערה נכנסת ומתחננת שאנקה לה את הראש, כי כבר חודשיים היא לא מעיזה לעשות קוקו גבוה, כדי שלא יראו את הביצים והכינים, ונער מספר שבבית הספר הוא לא מוריד מראשו את הקפוצ'ון."
השאיפה שלה היא למצוא עוד עובדים שאיתם תוכל לחלוק את הנטל. "זאת לא בעיה למצוא ספרית, אבל כשמישהי שומעת על פליית כינים, היא בורחת - פוחדת מהידבקות, ובצדק. כל מי שעבדה כאן נדבקה. אני עדיין לא נדבקתי, אולי בגלל שאני מטפלת בשיער שלי על בסיס יומיומי."
בשעות הבוקר מגיעות אליה אמהות וסבתות. "הסבתות נורא מתביישות, ואני אומרת להן, 'מה יש להתבייש? אם נדבקת מהנכד, זה סימן שאת סבתא טובה - לא הושבת אותו מול הטלוויזיה, אלא שיחקת איתו או קראת לו ספר וככה נדבקת".
בצהריים מתחילה תנועה של ילדים ("האמא באה לקחת את הילד מהגן וראתה בכניסה שלט 'נחמה חזרה'. בדרך זו הגננת מבשרת להורים שהמגיפה שוב מכה") ונערות, שחלקן ממש נכנסות בגניבה, מספרות לחברותיהן שיש להן תור אצל הקומסטיקאית שבקומה השנייה. "וגם סלבס מגיעים עם ילדיהם," אומרת פרידמן ולא מגלה. "לאף אחד אין חסינות."
השיטה שלה: "אני מורחת על הראש תכשיר טבעי עם נגיעות של סיליקון, שמייבש את הכינה והורג אותה, ואחרי השטיפה אני מתחילה לסרק. הכינים המתות כבר נושרות לי לידיים, אבל זה לא מספיק, צריך להמשיך ולחפור עד שמאתרים את אחרונות הביצים. חייבים לחזור על הטיפול הזה אחרי שבוע, כי אולי פיספסתי ביצה שהייתה בתהליך של הבשלה. הילדה יושבת מול הפלזמה או עם הטאבלט, והאמא שעומדת לצידנו מתפלאת איך היא לא מתפתלת מכאבים כמו שקורה לה בבית. אני מדגימה לאמא מה זה סירוק סבלני ורך."
-והבנים?
"בגיל הנעורים, כשהטסטוסטרון שלהם עולה, הקרקפת שלהם מתחילה להפריש חומר שדוחה את הכינים והן פחות מגיעות אליהם. אבל גם אבות נדבקים. בשלבי הקמת העסק ערכתי סקר, שאלתי: 'מה אתם עושים כשנחמה חוזרת' והצעתי שלוש אפשרויות. האחרונה שבהן הייתה: 'אני לא עושה כלום'. והיא זו שזכתה במרב הקולות. מבחינתי זה היה נתון מדהים. יש מקרים שבהם ההורים מביאים אליי את הילד, רק אחרי שהם עצמם התחילו להתגרד, ואז אני מוצאת אצל הילד ג'ונגל, מושבה שלמה."
-את אוהבת את המקצוע?
"כן, אני לא נגעלת מהכינים. יש לי קשר עם קהל, מה שחסר לי בעבודה המשרדית, ואני שומעת סיפורים מעניינים."
על ראש של מבוגר היא גובה 200 שקל לטיפול, מילדים - 180. את הבנות הפרטיות שלה היא מקפידה לסרק כל מוצ"ש, ו"אם לפעמים צריך לדחות את הטקס ביום, הן מסרבות. זה חלק מהלו"ז שלהן."
גם פרידמן מפריכה את הדעה הרווחת שלפיה נדבקים פחות בחורף. "להפך, בחורף הילדים משחקים פחות בחוץ, הם סגורים בבית עם משחקי קופסה, רוכנים מעל המשחק בחבורה והכינים פשוט עוברות מראש לראש. האמת? לא נראה לי שאי־פעם אהיה מחוסרת עבודה".
הרופא מזהיר: הכינים פיתחו עמידות
ד"ר אהוד ורנר, מומחה לרפואת עור (מהמרפאה למחלות עור ואסתטיקה, קריית־אונו), סבור שעדיין לא הצלחנו לבער את מגיפת הכינים בגלל שתי סיבות: הן פיתחו עמידות כלפי תכשירים מסוימים ואנחנו לא מבצעים את הטיפול כראוי. "בשנים האחרונות נכנסו לשוק תכשירים קוטלי כינים במנגנון פיזיקלי," הוא מסביר. "השימוש בהם לא גורר תופעות לוואי כמו בשימוש בתכשירים הכימיים, והכינים עדיין לא עמידות בפניהם. החיסרון: התכשירים האלה לא מצויים בסל התרופות של משרד הבריאות, כך שקופות החולים לא משתתפות בעלותם, והם יותר יקרים מהתכשירים הכימיים. בנוסף, התכשירים האלה יעילים לגבי הכינים, אבל לא קוטלים את הביצים, כך שחייבים לחזור על הטיפול אחרי שבוע עד עשרה ימים כדי לסלק את הביצים. אני ממליץ לחזור על הטיפול בפעם השלישית ולסיים כל טיפול במסרק כינים."
![צילום: shutterstock צילום: shutterstock](https://images1.ynet.co.il/PicServer3/2013/09/21/4871386/3065953099488183103no.jpg)