'אונס מתקן' ללסביות: 'כך תהיי אישה אמיתית'
התופעה הדרום-אפריקנית שנועדה "לרפא" נשים מהומוסקסואליות צוברת תאוצה והופכת לאלימה יותר. צלמת תיעדה את הקורבנות ומפיצה את סיפוריהן
מבולני פאנה הייתה בדרכה הביתה מאימון כדורגל בעיירה ספרינגס שליד יוהנסבורג כשארבעה גברים עטו עליה. הם הקיפו אותה וגררו אותה חזרה לאצטדיון. היא זיהתה אותם. בזה אחרי זה הם אנסו אותה, היכו אותה עד שאיבדה את הכרתה והשאירו אותה שם. המשפט היחיד שנחרת בזיכרונה מהאירוע הכואב, רגע לפני שאיבדה את הכרתה, היה: "אחרי כל מה שעשינו לך, את הולכת להיות אישה אמיתית ואת לא תתנהגי ככה שוב".
עוד חדשות בעולם:
צילום אחד: האם זיהתה את הבן הנעדר בעיתון
מפת ערב בדרך לחלוקה מחדש? השנה שתהיה
"אונס מתקן" הוא מונח שהשתרש בדרום אפריקה בתחילת שנות ה-2000. מדובר בפשע שנאה שמטרתו להפוך לסביות להטרוסקסואליות. האנסים טוענים כי האונס "ירפא" אותן מהומוסקסואליות. עם זאת, למרות הסיקור העולמי של התופעה, היא מתעצמת ומחמירה - כך אומרת הצלמת קלייר קרטר המתעדת קורבנות של התופעה החמורה. לדברי הקורבנות, דרום אפריקה הופכת ל"יותר ויותר הומופובית".
התמונות של קלייר קרטר זמינות כאן
מבולני שרדה. לפי נתונים רשמיים, לפחות 31 נשים ב-15 השנים האחרונות לא שרדו, אולם ארגוני סיוע לנשים טוענים כי המספרים גדולים יותר. ב-2007, סיזקלה סיגאסה, פעילה לזכויות נשים ולהט"ב, וחברתה סלון מסואה עברו אונס קבוצתי. הן עונו, ידיהן נקשרו עם תחתוניהן והן נורו בראשן. אך אף אדם לא הורשע ברצח שלהן.
במקרה של מבולני, שלא כמו רוב מקרי האונס שלא מובילים להרשעה, שני התוקפים הורשעו ו-25 שנות מאסר נגזרו עליהם. אף שסטטיסטיקות של "אונס מתקן" לא קיימות בהיקף לאומי, קבוצת תמיכה בקייפ טאון טענה ב-2009 כי אנשיה מתמודדים עם עשרה מקרים בשבוע. קרטר, שהגיעה מניו יורק לדרום אפריקה ב-2011, תיעדה מאז במצלמתה 45 שורדות. היא שמעה את סיפורן ואף שוחחה עם אנסים. לדבריה, "בשנתיים האחרונות הסיפורים הופכים לחמורים יותר. 'אונס מתקן' הופך אלים יותר".
לעיתון "אינדיפנדט" הבריטי סיפרה קרטר על עדות אחת שבלטה מבין כולן. הייתה זו נערה, כיום בת 21, ושמה פרל מאלי. אמה חשדה שפרל קצת "טומבוי" ולכן יום אחד חזרה הביתה עם "גבר מבוגר". מאלי לא ידעה על מה שוחחה אמה עם הגבר, אך הבחינה בכסף שמועבר ביניהם. לאחר מכן שלחה אותה אמה לחדרה יחד עם הגבר. "אם לא תעשי מה שצריך, לא תקבלי דמי כיס עבור ארוחת צהריים מחר", הורתה לה.
"הוא נעל את הדלת. אני לבשתי פיג'מה. הוא החמיא למראה שלי ואמר שהוא הולך לישון איתי", סיפרה מאלי. אז החל לסטור לה. מאלי צעקה ואמה הפצירה בה להיות בשקט. "הוא אמר לי להוריד את המכנסיים. סירבתי. הוא היכה אותי. ניסיתי להילחם אבל הוא היה חזק יותר ואנס אותי".
כמה ימים לאחר מכן הוא עבר לגור איתן, ובמשך ארבע שנים הוא אנס את פרל באופן קבוע. פנייה למשטרה גם לא עזרה. הם צחקו בפניה. בגיל 16 היא נכנסה להריון ממנו וניסתה לפנות שוב למשטרה. הפעם הוצא נגדו צו הרחקה.
אולם יום אחרי שילדה את תינוקה, הוא חזר וניסה לאנוס אותה שוב. הוא בעט בה ופגע בתפרי הלידה שלה. "אמי ואותו גבר לקחו את התינוק כשהיה בן שבעה חודשים כי הייתי עדיין לסבית", העידה. אמה טענה כי בתה תהפוך גם את בנה, נכדה, להומוסקסואל. פרל עברה דירה והיא עדיין מנסה להחזיר לעצמה את בנה, שאותו היא רואה רק בסופי שבוע.
בדו"ח בשם "פשעי שנאה: עלייה בממדי 'האונס המתקן' בדרום אפריקה" שפורסם ב-2009, קבעו ארגוני סיוע כי לסביות נמצאות בסיכון גדול מאוד, בעיקר בעיירות שבהן הומוסקסואליות עודה נחשבת לטאבו. דרום אפריקה נחשבת למדינה בעלת חוקה ליברלית וב-1997 הייתה הראשונה בעולם לעגן זכויות להט"ב בחוקה ואף אישרה נישואים חד-מיניים. עם זאת, נישואים גאים מתוארים לעתים קרובות כ"לא אפריקניים".
"החוקה אוסרת על אפליית גייז, אבל זה לא אומר דבר לאף אחד", אומרת פנקה סולדת שמנהלת את ארגון הלהט"ב "מגדר חופשי" (Free Gender), שמסייע לקורבנות "אונס מתקן". פנקה נאנסה גם היא על-ידי כמה בני אדם ואף נדקרה. "הגוף שלי היה שם, אבל אני הייתי הרחק הרחק משם", סיפרה על חווייתה.
לדבריה, "אם אין לך את הכסף הדרוש - אין לך גישה למערכת המשפט. האלימות בעיירות נחשבת לנורמה. הומוסקסואליות היא לא-אפריקנית. נערים מתחילים לאנוס בגילים 14 ו-15 ומצלמים את האקט". היא מזהירה: "אנחנו יושבים על פצצת זמן מתקתקת".
דיוויד הסי, שעובד באגודה למען ההומוסקסואלים והלסביות, מאשים גם הוא את בתי המשפט בכישלונם להתמודד עם מקרי האונס. "לא מטפלים בזה כעבירה חמורה. רוב המקרים נידונים במשפט במשך שש שנים ולכן
קורבנות רבים מעדיפים שלא לדווח". לפי ה"אינדיפנדט", גם למשטרה אין את הכלים להילחם בתופעה. ליאוני ספולדינג, בת 37, נאנסה על-ידי בעלה אחרי שהודתה בפניו על נטייתה המינית. השוטר שטיפל בתלונתה היה חבר של בעלה. כשנשאל בעלה אם אנס את אשתו, השיב: "עשיתי מה שכל גבר היה עושה במקומי". הוא לא נעצר.
ההומופוביה במדינה עלתה לכותרות גם בעבר. ב-2008 שחקנית הכדורגל הלסבית, יודי סימליין, נאנסה ונרצחה. "אנחנו חוטפות עלבונות מדי יום, מכים אותנו אם אנחנו הולכות לבד, מזכירים לנו שמגיע לנו שיאנסו אותנו", אמרה מרואיינת לסבית למחברי הדו"ח מ-2009. לדבריה, "צועקים עלינו שאם יאנסו אותנו נהפוך לסטרייטיות. הם אומרים: 'אם נאנוס אותך אז תקני חצאיות ותתחילי לבשל כי תלמדי איך להיות אישה אמיתית'".
![](/images/letter.png)
![](/images/arrow.jpg)
![צילום: AP צילום: AP](https://images1.ynet.co.il/PicServer3/2014/01/06/5080685/450637501001499183103no.jpg)