חתונה חילונית: ואם החתן לא יגיד "הרי את"?
הבן או הבת הרוצים לערוך טקס שונה מזה שעשיתם, ואתם מתנגדים, בטענה שיש מסורת רבת שנים, ולמה לשנות אותה. אבל מה יקרה אם במקום לומר "שוש תשיש ותגל העקרה" ייאמרו דברי אהבה מהלב, או תפילה לשלום השבויים?
המכתב מיועד כחומר למחשבה להורים החוששים ומתנגדים שבנם או בתם יערכו טקס חתונה חילוני.
הנה הגיע הרגע לו חיכיתם, הבת שלכם, הבן שלכם, עומדים להתחתן. אתם נזכרים היכן הייתם אתם במעמד הזה, מרגישים גאים בפרי בטנכם. אתם מתרגשים יחד איתם, יש בכם שתי תקוות לקראת האירוע המרגש.
תקווה אחת היא שהילדים יהיו מאושרים. מרגע לידתם, אתם רוצים שהילדים ייהנו מהחיים ושיהיו מאושרים, כי האושר שלהם הוא האושר שלכם.
התקווה השנייה מהטקס, צריך להודות, היא תקווה אנוכית. כשם שהבחירה ללדת היא אנוכית, לטובת אושרכם, כך גם הרצון שהטקס הזה יגרום לכם אושר, כמו ביום בו אמר ילדכם את המילה הראשונה, כמו המבחן הראשון שעברה בתכם בהצלחה, כך גם עכשיו, אתם מאושרים שהבן או הבת הגיעו לרגע זה. ומה יגרום לכם אושר? אתם מריצים בראש את החוויות שגרמו לכם אושר בחתונתכם, אלו היו רגעים מאושרים ואתם רוצים לחוות אושר זה שוב, באמצעות הדור הבא.
אבל הילדים הודיעו לכם שהם עומדים לערוך טקס שונה ממה שאתם עשיתם, והנה עולה בכם חשש שתקוותכם ליהנות מהטקס עומדת לקרוס. אתם מעלים טיעון שיש מסורת יפה המסבה אושר ומדוע צריך לשנות אותה.
מהיכן מגיע הטיעון הזה?
בחוויה שלכם זהו החיבור לזהות של דורות אחורה, בחוויה שלכם המסורת מרגשת, בחוויה שלכם אתם פוסלים את החוויה שלהם מתוך תחושה שרק החוויה המסורתית היא שגרמה לכם אז אושר, וכך גם עתה - רק כך תגרום לכם אושר, כן וגם להם.
האם שינוי של כללי הטקס פוגם באמירה היהודית?
עוד מבט:
חתונה אחרת: את הטקס ערך חבר של בני הזוג
רועי גזית
אפרת ועמית נושקים ל-30, כל אחד מכיוון אחר. שבעי חתונות "רגילות" ישבו וחשבו איך ואיפה, כמה ולמה. על דבר אחד הם הסכימו כבר מהתחלה: הם רוצים את זה קצת אחרת, באופן שיתאים להם, והם לא רוצים בחתונה אף אחד שאין להם קשר אליו או שלא מכיר אותם באופן אישי. ולקינוח, חתונה בלאס וגאס
טקס מסורתי-חילוני יכול לממש עבורכם את שתי התקוות. אני רוצה להדגיש ששתיהן חשובות, אבל לפני כן צריכים להיות כנים: האם מה שחשוב הוא שהחתן יאמר 'הרי את מקודשת לי בטבעת זו כדת משה וישראל' ולא בדרך אחרת? האם מה שחשוב הוא להגיד לירושלים - 'אם אשכחך', לפני שבירת הכוס, במקום לומר משהו אחר? האם זו הכוונה לשמירת מסורת או היהדות? האם שינוי של כללי הטקס פוגם באמירה היהודית?
המסר שעומד לנגד החתן והכלה הוא הצגת יהדותם כתוצאה מתחושת ליבם ולאו דווקא לפי כללי הטקס המקובלים. אם כך, אפשר שהכלה והחתן יאמרו זה לזו דברי אהבה היוצאים מן הלב ומבטאים את רחשי ליבם, במקום אמירה טכנית מצד החתן ושתיקה מחייבת מצד הכלה. האם אלו לא יהיו דברי קידושים?
מה חשוב יותר, אמירה כמו "שוש תשיש ותגל העקרה בקיבוץ בניה לתוכה בשמחה", המבטאת תפישה שאינה קשורה ואינה מחוברת לזמן ולזהות של בני הזוג, או מילות תפילה לתיקון עולם או נושא כמו החזרת השבויים? או מסר חיובי לאיכות הסביבה? או נגד אלימות וגזענות?
הדוגמאות שהבאתי מבטאות את אותו המסר בדיוק שעומד מאחורי הטקסיות, אבל מעודכן ומשמעותי לאורח חיים מודרני בישראל של היום, לא בגולה של שנת 1400.
אין כאן שום שבירה של המסורת, להפך
אני רוצה לומר לכם, הורים יקרים, אין כאן כל חידוש, אין כאן כל רפורמה מרחיקת לכת, אין כאן שום שבירה של המסורת. להפך, יש כאן המשכיות המסורת. הטקס החילוני המתעדכן לפי תפישות עולם של חילוניים בישראל הוא מעשה תרבותי שנעשה בכל דור ודור.
לפני 2000 שנה ישבו חכמים והחלו ליצור תרבות חדשנית ולבנות טקס נישואים יש-מאין. הרי אין כל תזכורת בתורה לטקס נישואים כפי שנעשה היום. עבור בני הדור ההוא היה הדבר חידוש ושינוי של כל מה שהכירו דור קודם להם. טקס הנישואים התעצב בכל הדורות, שונה והוחלף לפי הצרכים של כל קהילה כדי לבטא את האמונה ולקשר את הטקס לאורח החיים של אותה תקופה.
נכון, בדור הזה נערכים שינויים גדולים יותר מהשינויים של הדורות הקודמים. אבל אלו נובעים מהשינויים הגדולים שחלים על החברה בדורות האחרונים, שאי שאפשר להתעלם מהם כשניגשים לעריכת הטקס, ובראשם החיים יחד לפני החתונה, ערך השוויון, אורח חיים חילוני, קיבוץ הגלויות של העם היהודי ועוד. לכן גם אנחנו רשאים ואף מחויבים לעדכן, בדומה לאבותינו, ולעשות את המעשה התרבותי של מסורת ושינוי, כדי להתאימה למציאות חיינו.
אז לפני שאתם אומרים לא, תחשבו על זה.
- הרב גיא אורן הוא בוגר מכון "תמורה" למנהיגות יהודית ישראלית וממייסדי אתר טקסים,
פורטל לעורכי טקסי חיים ברוח היהדות החופשית.
![](/images/letter.png)
![](/images/arrow.jpg)
מומלצים