מרחפת בין שמיים וארץ, לצלילי השיר הישראלי "יוניקורן", סימון ביילס חזרה ובגדול. ביילס, אחת ממתעמלות המכשירים הגדולות בהיסטוריה ובעלת ארבע מדליות זהב אולימפיות, נשברה במהלך אולימפיאדת טוקיו, הופיעה רק לחלק קטן מהתחרויות והודתה: "אני צריכה להתמקד בבריאותי הנפשית". היא הותירה נבחרת מרוסקת ומעריצים המומים, שראו בה הרבה יותר מספורטאית. ביילס הייתה הסמל האולטימטיבי לאישה שבנתה את עצמה בחריצות ובכישרון יוצאי דופן. מי שהעזה לצאת עם חברותיה נגד המאמן שתקף אותן מינית, מי שיצרה רף חדש וכמעט דמיוני בתחום מאתגר כמו התעמלות. והנה, שנתיים אחרי, בשקט־בשקט, ביילס שבה אל המזרן. אותו הכישרון, אותה הרוח, והמוזיקה שמזכירה: מדובר בספורטאית חד־פעמית ממש כמו חד־קרן, אבל בעצם גם במי שמוכיחה מה כוחה של רוח האדם: לדעת להודות בחולשה, לקחת פסק זמן, לבקש עזרה - אבל יותר מזה: להעז לנסות שוב.