בצילום: אביבית (37), שוקי (40), אלמוג (11), הלל (10), אמרי (8) ומיילו.
הבית: 5 חדרים בשכירות. משלמים 3,100 שקל. אביבית: "כמו בכל הארץ, גם פה שכר הדירה עולה ואנשים ששילמו 3,000 שקל צריכים פתאום לשלם הרבה יותר. יש לנו חברים שבגלל זה עזבו את הדירות שלהם. אנחנו קנינו דירה במחיר למשתכן, ובעזרת השם בעוד עשרה חודשים אנחנו נכנסים".
מחיר למשתכן? אביבית: "זה בית ראשון שלנו ואנחנו מתרגשים, אבל זה גם כבד מאוד כלכלית. אנחנו משלמים גם שכירות וגם משכנתה כי לא רצינו לקחת כל מיני הלוואות בלון ולגרור את זה". שוקי: "החלטנו לצמצם בדברים אחרים ולשלם את זה". אביבית: "אופקים מאוד מתפתחת ואנחנו עוד רגע מתחברים לבאר־שבע. הדירה שקנינו היא בשכונה חדשה ממש בקצה העיר, 7 דקות נסיעה מב"ש. אנחנו קצת פחות אוהבים את הרעיון של החיבור לב"ש, כי מי שגר באופקים זכאי להטבה משמעותית במס הכנסה, ואנחנו לא רוצים שזה יבוטל. יש נהירה לאופקים. בעלי הדירה שלנו למשל הם ירושלמים שזכו במחיר למשתכן והעדיפו לקנות פה ולהשכיר".
נולדתם פה? אביבית: "שנינו ילידי אופקים ונהיינו חברים בצבא. אחרי השירות ירדנו לעבוד בצוות בידור בים המלח וכשחזרנו לאופקים שאלנו את עצמנו, 'אוקיי, מה עושים פה?'". שוקי: "אז לא היה פה כלום. לא היו שום אופציות. זה או שתהיה מלצר או קופאי בסופר". אביבית: "לבעלה של בת דודה שלי היה אז עסק לכריתת עצים ברעננה והוא הציע לשוקי לעבוד איתו, אז החלטנו לעבור למרכז. אני עבדתי בשלמה סיקסט, ואז גם שוקי נכנס לעבוד בחברה כנהג. אחרי שהתחתנו עברנו לראשון־לציון והמשכנו לעבוד בחברה, עד שילדתי את אלמוג. יום אחרי הלידה הייתי בחזרה באופקים. הרגשתי לבד ושאני חייבת עזרה ואת המשפחה. פתאום זה נחת עליי שהחיים במרכז קשים. התחלתי לברר וראיתי שהמחירים של הגנים זה לא משהו שאני יכולה לעמוד בו".
אופקים? אביבית: "אני אוהבת את המקום הזה כי הוא פשוט ומוכר. זה בעיקר האנשים והמשפחה. הביטחון שזה המקום שלך. אבל אני אגיד את האמת, אם אני זוכה בלוטו אני עוברת לרעננה. החינוך שם מעולה ויש לילדים המון אופציות שאין כאן. אמרי נמצא בחינוך מיוחד, וקצת התאכזבתי כי בשביל כל דבר אתה צריך לצאת מהעיר".
מה אתם עושים? שוקי: "יש לי מכבסה שנקראת 'המכבסה שלי'. היה לי חבר שהייתה לו רשת מכבסות בתל־אביב, וכשסיפרתי לו שבאופקים אין דבר כזה מכבסה, הוא צחק ואמר לי, תפתח, אני אעזור לך. אז למדתי ממנו איך זה עובד ויחד עם שותף החלטנו ללכת על זה. בהתחלה היו נכנסים ושואלים אותנו 'מי מביא לכם בגדים לכבס, ולמה?' המנטליות הייתה שונה, אבל חינכנו את העיר. הרבה ניסו להוריד אותי מזה, אבל ברוך השם זה עובד".
תחרות? שוקי: "היו ניסיונות להקים מכבסות מתחרות אבל הם סגרו מהר מאוד. השותף שלי היה לחוץ מזה, אבל אמרתי לו שלהפך – זה טוב לנו שתהיה תחרות, כי יבינו כמה אנחנו טובים. הבאנו דברים שגם במכבסות במרכז אין. למשל כרטיסייה לגיהוצים, שלא צריך על כל חולצה לשלם, או אריזה בוואקום לטיסה. האמת שגם ניסינו עסקים נוספים כמו כנאפה, אבל המכבסה שאבה אותנו והחלטנו לסגור".
כנאפה? שוקי: "חיפשנו מה אין באופקים. זה עבד לא רע, אבל היינו צריכים לתפעל את העובדים בכנאפה מרחוק, והבנו שעדיף לנו לשמור על השם הטוב שלנו ולא לעשות משהו שאנחנו לא שלמים איתו. אבל אני כל הזמן מחפש מה אין פה ומה צריך לשפר בעיר. אין לי עניין להעתיק משהו שמישהו כבר עושה". אביבית: "אני הרבה יותר פחדנית ממנו. להיות בעל עסק זה לא לישון טוב בלילה".
אביבית? "אני מנהלת צוות סושיאל בנגב 19. זו קבוצה של היזמית חנה רדו, שפתחה בערים בפריפריה שירותי משרד חיצוניים ללקוחות במרכז. יש לה משרדים למשל במצפה רמון, ירוחם, צפת ושדרות, וזה דבר מדהים. באופקים אנחנו נותנים שירות לקוחות וטיפול בסושיאל לחברות. למשל לקוחה שעושה בגדי ים ואנחנו מנהלים את שירות הלקוחות שלה. זה מספק עבודה בפריפריה, וזה מקום מדהים בעיניי, זה מקום של העצמה נשית".
א.נשים? אביבית: "תראה, אני פחות מתחברת לשיח הפמיניסטי הזה, אבל אני מאמינה בנשים חזקות".
מצב כלכלי? אביבית: "תמיד יכול להיות יותר טוב. היינו בתקופות הרבה יותר קשות". שוקי: "בעבר חיינו את הרגע ולא חשבנו על העתיד. היינו אוכלים רק בחוץ ולא חסכנו. הגענו למקומות די קשים ויצאנו מזה בעבודה קשה. היו תקופות שעבדתי בשתי עבודות או שלא הכנסנו ילד לגן כי זו הייתה הוצאה גדולה". אביבית: "גם את הדירה קנינו עם עזרה של אבא של שוקי. זה נורא שאתה עצמאי, עובד ומרוויח יפה ועדיין צריך עזרה כדי לקנות דירה באופקים. אבל אני יודעת שיהיה טוב. אני כל הזמן אומרת לשוקי, 'אנחנו נזכה בלוטו'". שוקי: "עכשיו רק צריך להתחיל למלא".
הבילוי שלכם? שוקי: "נטפליקס". אביבית: "פתחו פה קאנטרי מדהים, אז רוב הקיץ בילינו שם. אני אוהבת להגיע לתל אביב. למשל כשאני מגיעה לפגוש לקוחות זה כאילו טסתי לניו־יורק. כשאני שם אני מבינה שאני חיה במעין בועה. הכל שם תוסס, נגיש ומהיר".