עוד רגע המסך יורד על 2023, ואין ספק שהשנה האזרחית בספורט הישראלי תיזכר בזכות מסע הקסם של נבחרות הכדורגל ששברו את תקרת הזכוכית: ממדליית הארד באליפות העולם עד גיל 20 בארגנטינה, דרך חצי גמר יורו הצעירות בגיאורגיה ועד הפרס הגדול: כרטיס לאולימפיאדה.
תאי עבד, האיש והראסטות מאיינדהובן, היה חלק מההצלחה כחול־לבן, ואם לא יהיו הפתעות הקשר בן ה־19 יצעד עם חבריו בטקס הפתיחה בפריז בעוד שבעה חודשים – כמעט יובל אחרי שנבחרת כדורגל ישראלית זכתה בכבוד להיות חלק מהמעמד.
עד אז עבד צפוי גם לסדר את עצמו כלכלית, אחרי שסיכם במועדון הפאר ההולנדי על חוזה חדש של 1.5 מיליון יורו לשלוש שנים – כיום הוא משתכר 120 אלף יורו לעונה. ואיך לא, הוא הוביל את קבוצת הנוער לזכייה באליפות וסיים כמלך השערים והבישולים שלה. היכולת של הקשר, שמשחק בקבוצת המילואים בליגה השנייה, לא נעלמה מעיניו של המאמן פטר בוס, והוא בחר בו מבין כל השחקנים להצטרף למחנה האימונים של סגנית אלופת הולנד בספרד.
פסים עם דה יונג
עבד נמצא בקשר טוב עם אגדת העבר ההולנדית רוד ואן־ניסטלרוי, שאימן אותו לפני בוס, וכבר מפגין ביטחון ואפילו "חוצפה" באימונים. אולי אפילו יותר מדי, כי הוא כבר הצליח לעצבן את הקשר המקסיקני אירווינג לוסאנו, שמתלונן שהישראלי לא מוסר לו באימונים ומעדיף לבעוט לשער. אה, והוא גם משתף פעולה עם הכוכבים לוק דה יונג ויוהאן בקאיוקו במשחקונים. מה רע?
עבד, שמתגורר לבדו במרכז איינדהובן וזוכה לביקורים תכופים של משפחתו (אביו קובי הוא מסעדן, בין היתר הבעלים של "שיפודי ציפורה"), כבר דובר הולנדית. מתברר שמאז פרוץ המלחמה בישראל המועדון הציע לשחקן שומר ראש אבל הוא סירב. "כרגע אני לא מרגיש פחד", מספר עבד בראיון בלעדי ל"ידיעות אחרונות" ו־ynet. "לא פשוט להיות ישראלי בחו"ל היום, אבל אני מנסה להעביר מסרים כמה המדינה שלנו יפה וחזקה. אני גם עושה פעילויות עם הקהילה היהודית והסברה ברשתות החברתיות".
עבד, שעבר לאיינדהובן מהפועל ת"א, לא מקבל את החשיפה של אוסקר גלוך, סתיו למקין, אפילו לא של ענאן חלאילי שמשחק בליגת העל, אבל בפ.ס.וו הוא מסומן כאחד משחקני העתיד. "צעירים רבים מהמועדון הגיעו לרמות הגבוהות ביותר באירופה בשנים האחרונות, כמו קודי גאקפו מליברפול, נוני מדואקה מצ'לסי, דונייל מאלן מדורטמונד או דנזל דומפריס מאינטר. זה בדיוק המסלול שאני מכוון אליו, אין סיבה שלא אהיה חלק מהרשימה הזו", הוא מכריז.
קיבלת את הזימון לקבוצה הבוגרת יממה אחרי השבת השחורה.
"זה היה האימון הראשון שלי, ישר פטר בוס אמר לי שהוא מבין את המצב, ובמידה שהראש שלי במקום אחר שאגיד לו ושזה בסדר מבחינתו, שהוא מכיר מקרוב את ישראל. היו לי שיחות עם השחקנים, אני מנסה לעשות כמה שיותר הסברה".
איך זה להתאמן תחת בוס בעונה מושלמת של איינדהובן?
"איך אפשר לא ליהנות עם ממוצע של 3.8 שערים למשחק? מה שמייחד את בוס זה קור הרוח. הוא מאמן ברמה הכי גבוהה שיש. אני עומד בקצב האימונים של הקבוצה הבוגרת. כשיש לך שחקנים כאלו טובים אז אין סיכוי שלא יהיה לך קצב מטורף. בשבוע שעבר התקשר אליי מנהל המועדון ואמר לי שהוא רוצה שאקצר את החופשה בישראל לטובת מחנה האימונים בספרד. לא הופתעתי כי הרגשתי שמאוד מעריכים אותי".
דחית לאחרונה הצעה מוולנסיה, והנה עכשיו אתה שחקן שמועדון פאר כמו איינדהובן בונה עליו.
"אני עובד על זה כל החיים. האמת, לא מכיר את פרטי המגעים, את זה כבר אבא שלי מנהל. אני מרגיש בשל להיות שחקן בוגרים באיינדהובן, חסרה לי רק הפיזיות".
"עדיין בהלם"
עבד רושם עונה חלומית בליגה השנייה, ולא מפתיע שאיינדהובן הבטיחה להכניס בחוזהו החדש התחייבות שישחק בלפחות 30 אחוז מהמשחקים בעונה הראשונה וב־70 אחוז בשנייה. "עשיתי שיפור גדול מאוד, התאקלמתי והבנתי את שפת הכדורגל פה. תפסתי מקום בהרכב, משחקן 18 בסגל הפכתי לאחד משני הבכירים. זכיתי באליפות עם הנוער, הייתי מלך השערים והבישולים", מתגאה הקשר. "אני עדיין בהלם. מביא אנשים מהארץ לראות את המועדון, כולם אומרים לי שרק בעוד מאה שנה נהיה ברמה הזו. אני עושה שלוש יחידות אימון ביום, לעומת החמש עד שבע שעושים בארץ והולכים הביתה. מה שאני עושה בשבוע, בליגת העל עושים בחודש".
ואתה מסתדר עם הקצב הזה?
"בחודש הראשון הייתי בסדר גמור, אבל מבחינת כושר נפלתי מהרגליים. לא יכולתי לצאת לקנות מסטיק או לצחצח שיניים מרוב שהיה לי קשה באימונים. אבא היה עושה לי שק קמח ברחוב. העליתי תשעה קילו מסה ועדיין לא רואים את זה כי אני שורף המון קלוריות. יש לי תזונאי שעובד איתי ומכניס לי הרבה ארוחות קטנות עם קלוריות. יש לנו חדר כושר בגודל של חצי אצטדיון בישראל, שלושה־ארבעה שחקנים על כל מאמן כושר, לא מאמן אחד על 25 שחקנים כמו בארץ".
עבד הגיע להולנד בגיל 17, מיד אחרי שסיים י"א, והחליט לוותר על שנתו האחרונה בלימודים. "רציתי להשקיע את כל כולי בכדורגל", הוא מסביר. "אני עושה אימונים עד חמש, נפגש עם חברים ומדבר עם המשפחה ואז הולך לישון בתשע. בערב מכין לעצמי לאכול, בכל זאת, מגיע מבית של שף. לקחתי המון שיעורים ואני כבר דובר הולנדית בקלות, זה עזר לי בפן החברתי ובמגרש".
ואן ניסטלרוי בקשר טוב איתך?
"הוא אימן אותי בנוער. היו בינינו יחסים מיוחדים. בגמר של טורניר בקיץ כבשתי שער ניצחון בדקה ה־90, והוא פירגן לי על היכולות ואמר שאגיע רחוק".
עם מי אתה הכי נהנה לשחק בקבוצה הבוגרת?
"לוק דה יונג זה משהו מטורף. הוא משחק פשוט וחכם, כל נגיעה שלו זה קסם. גם בקאיוקו זו רמה אחרת".
"גדלתי על צניעות"
איך הגיבו להצלחה של הנבחרות הישראליות?
"כולם פירגנו, אמרו לי שזה הישג מדהים, שבכדורגל הישראלי מתחיל לזוז משהו. הלוואי שכמה שיותר שחקנים שלנו ייצאו לחו"ל כי זה יקפיץ את הרמה".
אתה מתגעגע לאופיר חיים?
"אין בן אדם כזה, יש לי יחסים קרובים איתו, מחכה כבר לראות אותו בחופשה. אופיר יודע להסתכל בלבן של העיניים לכל נבחרת בעולם, והוא יכול לעשות את זה בקלות בקבוצות הכי גדולות בליגת העל".
רבים מחבריך קפצו לנבחרת הבוגרת ואתה לא.
"כל אחד בזמן שלו. קודם אנסה להוכיח שהמקום שלי שם, ומתי שיקראו לי אגיע בגדול. אני כבר בשל להיות בנבחרת הבוגרת".
הפוקוס הגדול הוא סביב גלוך, למקין וחלאילי. איפה אתה בתמונה?
"מגיע לאוסקר שידברו עליו כל היום. אותי לא מעניין אם מדברים או כותבים עליי. גדלתי על צניעות, זו הדרך שלי. אם אבקיע עשרה שערים באיינדהובן כולם ידברו עליי, ולשם אני מכוון".
מתרגש לקראת האולימפיאדה?
"כל משחק שבו אני מייצג את המדינה זה הכי מחייב ומרגש, אז בטח שבאולימפיאדה".
מה הסיפור עם הראסטות?
"ככה השיער לא מפריע לי, גם הצמות נותנות לי עיסוק. הפעם החלטתי שאני בלונדיני. בנבחרת, למשל, הייתי עם כחול. הראסטות כבר הפכו לסמל המסחרי שלי".