היהודים בארץ כנען החדשה
בניגוד לאירופה הנוצרית – הרואה ביהדות דת מתחרה ולעתים אף עוינת - רואה ארה"ב הנוצרית ביהדות בעלת-ברית ערכית
מעורבותם הנמרצת של יהודי ארצות הברית במערכת הבחירות לנשיאות ולשני בתי המחוקקים ניזונה מתנאי מגרש ביתי, הרואה ביהדות מרכיב בכיר במסד התרבותי, הרעיוני, המשפטי והפוליטי של ארה"ב. הקשר המשולש המוצק בין ארה"ב לבין העם היהודי והמדינה היהודית נוסד במאה ה-17 על-ידי הפוריטנים שהפליגו מבריטניה ליבשת החדשה ועל-ידי "האבות המייסדים" בארה"ב, ונמשך עד היום.
פסלו של משה רבנו ניצב באולם מליאת בית הנבחרים בוושינגטון מול מושב יושב ראש הבית, ומתנוסס מעל שולחן השופטים בבית המשפט העליון. סלע גרניט בתבנית שני לוחות הברית ניצב על מדשאת בנין הקונגרס בבירת טקסס, אוסטין. כאשר הוגשה תביעה לפנות את הסלע הפוגע, כביכול, בעקרון הפרדת דת ממדינה, פסק שופט פדראלי שלוחות הברית אינן מוצג דתי, אלא מהוות את הבסיס התרבותי והמוסרי של טקסס וארה"ב.
התנ"ך בפרט, והיהדות בכלל, נתפסים כמקור השראה לחוקה האמריקנית, לחרות, לזכויות האדם ולדמוקרטיה המערבית. מנהיגי הפוריטנים, שיסדו את 13 המושבות המקוריות באמריקה, העלו על נס את תרחיש "יציאת מצרים". הם ראו בבריטניה, באוקיינוס האטלנטי ובאמריקה את מצרים, ים סוף, ו"הארץ המובטחת" המודרניים.
אבות החוקה הגדירו עצמם כ"עם הברית המודרני" ושאבו השראה מהמבנה הפוליטי של עם ישראל במדבר: 12 שבטים אוטונומיים ומעליהם משה, אהרן 70 זקנים-מחוקקים וכו'. מכאן, המונח "פדרליזם", המבוסס על המילה הלטינית "פדוס" שמשמעותה "הברית". המסמך המכונן מ-1776, Common Sense, המנמק את המרד נגד המלך הבריטי, מצטט את התנגדות שמואל הנביא והשופט גדעון למוסד המלוכה.
ארה"ב היא המדינה המערבית הדתית ביותר ורואה ב"ברית הישנה" (תנ"ך) ו"בברית החדשה" מסמכי יסוד אזרחיים. למעלה מאלף ערים ואתרים בארה"ב נושאים שמות תנ"כיים, כגון ירושלים, ציון, בית אל, דותן, אפרתה, חברון, יריחו, כנען, פסגה, ועוד. 90% מאזרחי ארה"ב מאמינים באלוהים ו-80% טוענים שארה"ב מבוססת על ערכים יהודים-נוצרים. כ-42% מהנוצרים בארה"ב פוקדים את הכנסייה בימי ראשון ומאזינים לדרשות העוסקות גם בתנ"ך, וכ-15 מיליון עותקי תנ"ך נמכרים בארה"ב מדי שנה.
על "פעמון החרות" מתנוסס פסוק מ"ויקרא", פרק כ"ה, פסוק 10: "וקראתם דרור בארץ לכל יושביה", שהיה מקור השראה למאבק בעבדות ולסופרת הארייט ביצ'ר סטו, שכתבה את "אוהל הדוד תום". ביום הקמת מדינת ישראל אמר פרשן הרדיו האמריקני האלמותי, לואל תומאס: "אזרחי ארה"ב מדפדפים בתנ"ך כרקע ליום היסטורי זה".
מנהיגי ארה"ב מרבים להתייחס לתנ"ך, ולא רק בביקוריהם בישראל, הן לגופו של התנ"ך והן לגופה של פוליטיקה – הציבור האמריקני מוקיר את התנ"ך. הנשיא רוזוולט טען: "אי-אפשר להבין את התפתחות ארה"ב אם לא מבינים את מרכזיות התנ"ך". ב-2001 הוצג הנשיא בוש בפני הסנאט: "אנו בטוחים שתנהיג אותנו לפי מסורת יהושע וכלב". "קינת דוד" כיכבה בהספדים לנשיאים וושינגטון ולינקולן, והנשיא בוש התייחס בנאומו בכנסת במאי 2008 לאברהם, משה, דוד וירמיהו.
בניגוד לאירופה הנוצרית – הרואה ביהדות דת מתחרה ולעתים אף עוינת - רואה ארה"ב הנוצרית ביהדות בעלת-ברית ערכית. הלך רוח זה מהווה קרקע פורייה להשתלבות נמרצת של יהודי ארה"ב בכל רובד בחברה האמריקנית, כולל הזירה הפוליטית. מציאות זאת תורמת לאחוז הצבעה גבוה של יהודי ארה"ב ולפרופיל גבוה ולנחרצות של יועצים, תורמים ופובליציסטים יהודים במערכות הבחירות לנשיאות ולבתי המחוקקים, יותר מאשר כל קהילה יהודית באירופה.
הכותב הוא מומחה לענייני ארה"ב והיה ציר בשגרירות ישראל בוושינגטון
![](/images/letter.png)
![](/images/arrow.jpg)