להעביר את הלחץ למגרש החמאס
תנועות המחאה שדורשות לשחרר את שליט רק מקלות על החמאס. את האפקט הפסיכולוגי יש להעתיק אל ראשי הארגון
לאחרונה התבשרנו על התארגנות ספונטנית של אזרחים ישראלים על מנת ללחוץ על ראש הממשלה להביא לשחרורו של החייל גלעד שליט. מחמם את הלב לראות אנשים טובים החשים צורך לקום ולעשות מעשה. על רקע שחיתויות ואסונות הפוקדים אותנו חדשות לבקרים, נעים לראות את הפן החיובי והאנושי שלנו. כל ישראל ערבים זה לזה.
ואכן מי יכול לשכוח את גלעד שליט? למי לא נצבט הלב בכל פעם ששמו מוזכר, בכל פעם שרואים על המרקע את הוריו הגיבורים בעל כורחם? למי אין ייסורי מצפון על שאנחנו ממשיכים בחיינו בעוד הוא נמק בידי חמאס? מי מאיתנו לא אמר לעצמו, אילו חלילה היה זה בני, הרי שהייתי הופך עולמות להביא לשחרורו המיידי?
אולם, האם יש ספק כי ראש הממשלה אהוד אולמרט היה רוצה יותר מכל כמתנת פרידה ממשרתו הרמה, להביא לשחרורו של שליט? האם השרה ציפי לבני לא הייתה רוצה להשיב את הבן החטוף להוריו כאחת הפעולות הראשונות של ממשלתה החדשה לכשזו תקום? אם אולמרט ולבני לא הביאו עד כה לשחרורו של גלעד אין זה משום שליבם גס בכאבה של משפחת שליט או מכיוון שאין בהם את מידת החסד והרחמים הראויה, אלא משום שהם סבורים כי לא ניתן להיענות לדרישות הקיצוניות של החמאס.
ישראל כבר הודיעה כי היא מוכנה להביא לשחרורם של מאות רבות של טרוריסטים מבתי הכלא בישראל, כולל חברי תנועת החמאס שחרתה על דגלה את המטרה להשמיד את ישראל, ביניהם גם רוצחים רבים ובעלי "דם על הידיים". אולם החמאס דורש יותר. דרישות שככל הנראה גורמי הביטחון בישראל סבורים שלא ניתן להיענות להן בשל הסיכון הרב לביטחון ישראל ואזרחיה.
התלמידים החרוצים מהחמאס אימצו את התורה של מדריכיהם מהחיזבאללה וכחלק בלתי נפרד מהחטיפה הם מנהלים מלחמה פסיכולוגית ומשתמשים בתעמולה כדי להביא ללחץ ציבורי על הממשלה להיענות למלוא דרישותיהם. אין דבר שמשמח יותר את החמאס מלצפות ב"תנועות מחאה" ישראליות הדורשות מראש הממשלה להיענות לדרישות החמאס ומיד.
אולם חובה על כל אלה שחרדים לגורלו של שליט, לשאול את עצמם האם בפעילות מחאה זו הם לא מסכנים את שלומו ואת שלום שאר אזרחי המדינה? האם החמאס יהיה יותר נכון להגמיש את דרישותיו אם יידע שיש לחץ ציבורי מאסיבי על ראש הממשלה להיכנע לדרישות, או כאשר יתברר לו שראש הממשלה זוכה לתמיכה של הציבור באשר לאופן ניהול המשא ומתן לשחרור החטוף? פעילות המחאה רק מעלה את המחיר ואת הסרבנות של החמאס להתפשר.
מקבלי ההחלטות הישראלים צריכים ללמוד מאויבינו בחמאס ובחיזבאללה את אומנות יצירת הלחץ הפסיכולוגי במהלך משא ומתן. ישראל היא זו שצריכה להביא ללחץ של הציבור ובני המשפחה של הטרוריסטים הפלסטינים על ראשי החמאס, לקדם את שחרור יקיריהם מבתי הכלא הישראליים. יעד זה יכול להיות מושג למשל על ידי שידור תוכנית טלוויזיה יומית בערבית ובה דרישות שלום של הטרוריסטים שישראל מוכנה לשחרר בעבור שליט, תוך פניה למשפחות לפעול לשחרורם. או למשל בפרסום מראש של כל שמות הטרוריסטים שישראל מוכנה לשחרר, ואשר הסיבה היחידה שהם עדיין יושבים בבתי הכלא היא התעקשותם של ראשי תנועת החמאס, כאשר אלה דרך אגב יושבים להם במשרדים מפוארים בעזה או בארמונות בדמשק. העברת מרכז הלחץ מישראל לחמאס היא זו שתביא לשחרורו המהיר של גלעד שליט.
ד"ר בועז גנור, מנכ"ל המכון הבינלאומי למדיניות נגד טרור, המרכז הבינתחומי הרצליה
![](/images/letter.png)
![](/images/arrow.jpg)
![צילום: ניב קלדרון צילום: ניב קלדרון](https://images1.ynet.co.il/PicServer2/04062007/1144918/1_a.jpg)