עשרות שרים, פיטורים ואישומים: ממשלת נתניהו הרביעית בת 5
ממשלת נתניהו-גנץ תושבע כנראה מחר, בדיוק 5 שנים אחרי קודמתה, שנולדה בתמיכת 61 ח"כים ועם 21 שרים בלבד. אלא שמאז היא חוותה שרשרת של חילופי תפקידים, חקירות, 3 מערכות בחירות ושנה וחצי של מעבר. אלה תולדותיה של הממשלה שכיהנה את הזמן הרב ביותר בהיסטוריה של ישראל
ממשלת בנימין נתניהו הרביעית, הממשלה ה-34 של מדינת ישראל, הושבעה ב-14 במאי 2015. תמכו בה 61 חברי כנסת ו-59 התנגדו. אם לא יהיו הפתעות מרעישות - מחר (יום ה') אחרי חמש שנים בדיוק, תחדל לתפקד הממשלה שכיהנה את משך הזמן הארוך ביותר בתולדות ישראל, ותושבע הממשלה ה-35. גם בראשה יעמוד נתניהו, ומאוחר יותר, כך לפי התכנון לפחות, בני גנץ.
בסיום אותה ישיבה חגיגית בכנסת לפני חמש שנים נשאל נתניהו כמה זמן לדעתו תחזיק ממשלתו. "הרבה מאוד", השיב. ב-2015 הוא כנראה לא תיאר לעצמו שאיש לא יצליח להרכיב ממשלה לאחר הבחירות לכנסת ה-21 וגם לכנסת ה-22, ובסופו של דבר הביא נגיף הקורונה לממשלת רוטציה אחרי הבחירות לכנסת ה-23.
הכנסת ה-20 התפזרה בדצמבר 2018, ככל הנראה על רקע ההבנה שקואליציית ה-61 לא תצליח ליישם את חוק הגיוס, שאמור היה לעבוד עד 15 בינואר 2019 ולהסדיר את גיוסם או את אי-גיוסם לצה"ל של תלמידי הישיבות. בשנה וחצי מאז נחשבה ממשלת נתניהו לממשלת מעבר, והיא מחזיקה בתואר ממשלת המעבר הארוכה בהיסטוריה – שיא שספק אם יישבר אי פעם.
שרים נכנסים ויוצאים
21 שרים בלבד, הרבה פחות ממספר השרים שיושבעו השבוע, ישבו בתחילת הכהונה של ממשלת נתניהו הרביעית. אבל כמה מהם לא השלימו את הקדנציה כשרים: בני בגין נאלץ לפרוש כבר אחרי כשבועיים כדי לפנות מקום לגלעד ארדן, דני דנון מונה לשגריר באו"ם, סילבן שלום התפטר ומשה (בוגי) יעלון עזב אחרי שהוחלף במשרד הביטחון על ידי אביגדור ליברמן.
גם ליברמן עצמו, אבי גבאי, סופה לנדבר, איילת שקד, איוב קרא, חיים כץ ואורי אריאל, שחלקם הצטרפו לממשלה במהלך כהונתה - לא השלימו קדנציה מלאה בתפקידיהם. נפתלי בנט, שהתחיל את דרכו כשר החינוך ופוטר לאחר שמפלגתו לא עברה את אחוז החסימה בבחירות לכנסת ה-21 – חזר כשר ביטחון לאחר הבחירות לכנסת ה-22. שר הדתות דוד אזולאי נפטר במהלך כהונתו.
ארבעה שרי ביטחון
אחד הכיסאות החמים בממשלה היוצאת היה שר הביטחון. בשנה הראשונה לכהונת הממשלה כאמור כיהן בתפקיד יעלון, שבינתיים עזב את הליכוד, והתמודד בבחירות לכנסת ה-21, ה-22 וה-23 במסגרת כחול לבן וכעת הוא חבר בסיעת יש עתיד-תל"ם.
במאי 2016 הודיע יעלון כי הוא מתפטר מתפקידו בממשלה וגם מהכנסת ולוקח פסק זמן מהחיים הפוליטיים. "הודעתי לנתניהו על החלטתי בשל התנהלותו ונוכח חוסר האמון שלי בו", אמר אז. ההודעה התפרסה כיומיים לאחר הדרמה הפוליטית, שעיקרה היה הדחתו לטובת ליברמן. כמה ימים עברו וללשכת שר הביטחון בקריה נכנס ליברמן.
ב-14 בנובמבר 2018 התפטר גם ליברמן מתפקידו כשר הביטחון, בתום סבב הסלמה מול חמאס. ליברמן אמר אז: "מבחינתי מה שקרה, הפסקת האש, בשילוב עם כל תהליך ההסדרה מול חמאס, זה כניעה לטרור. אין לזה שום הגדרה אחרת, אין לזה שום משמעות אחרת, אלא כניעת לטרור".
מי שהחליף את ליברמן במשרד הביטחון היה ראש הממשלה נתניהו – אך בנובמבר 2019, בזמן ניסיונות הרכבת הממשלה אחרי הבחירות לכנס ה-22, הוא מינה לתפקיד את בנט – שאותו פיטר כמו חודשים קודם לכן מתפקידו כשר החינוך.
בנט, שיסיים את תפקידו בימים הקרובים, אמר עם מינויו לתפקיד שאותו רצה זמן רב: "מתוך תחושת אחריות עמוקה לביטחון מדינת ישראל, נעניתי לבקשתו של ראש הממשלה נתניהו לשרת כשר הביטחון. יש לי אמון מלא במערכת הביטחון, בלוחמי צה״ל ובמפקדיו, ובראשם הרמטכ״ל רב-אלוף אביב כוכבי. אני מודה לראש הממשלה נתניהו על האמון שנתן בי".
חמש שנים באותו תפקיד
משה כחלון, אף שלא התמודד בבחירות האחרונות לכנסת וכבר הודיע על פרישה מהחיים הפוליטיים – מכהן כשר האוצר כבר חמש שנים. גם ד"ר יובל שטייניץ עומד בראש משרד האנרגיה והמים לכל אורך התקופה. השר זאב אלקין, שקיבל את תפקיד השר להגנת הסביבה במהלך הקדנציה, עומד גם בראש משרד ירושלים ומורשת במשך חמש שנים.
אריה דרעי, שעבר לכהן גם בתפקיד שר הפנים, מכהן כשר לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל במשך חמש שנים וגילה גמליאל מכהנת תקופה דומה כשרה לשוויון חברתי. יריב לוין, שצפוי להתמנות ליו"ר הכנסת ה-23, עומד בראש משרד התיירות ומירי רגב מכהנת מאז מאי 2015 כשרת התרבות והספורט.
גלעד ארדן הצטרף באיחור של כשבועיים לממשלה ומונה לשר לביטחון הפנים, תפקיד שבו החזיק כמה ימים יריב לוין.
חילופי שרים
לא מעט שרים חדשים הצטרפו לממשלה והחליפו כאלו שסיימו את תפקידם. ליברמן, כאמור, הצטרף לממשלה כשר ביטחון, יפעת שאשא ביטחון כשרת הבינוי והשיכון, רפי פרץ התמנה במהלך כהונת הממשלה לשר החינוך, צחי הנגבי מונה לשר החקלאות, אלי כהן לשר הכלכלה, אופיר אקוניס התקדם משר ללא תיק לתפקיד שר המדע והטכנולוגיה ולאחר מכן לתפקיד שר העבודה והרווחה.
אמיר אוחנה החליף את איילת שקד במשרד המשפטים, יואב גלנט – שהחל את דרכו כשר הבינוי והשיכון עבר למשרד הקליטה, דרעי קיבל גם את תיק הפנים במהלך הקדנציה, ישראל כץ עבר מהתחבורה לחוץ, יצחק וקנין מונה לשר הדתות, בצלאל סמוטריץ' מונה לשר התחבורה וציפי חוטובלי לשרת התפוצות. איוב קרא כיהן כשר במשרד ראש הממשלה ובמשרד התקשורת ולאחר מכן נכנס לתפקיד במשרד התקשורת דודי אמסלם.
כאמור, הכהונה הכי קצרה של שר הייתה של בני בגין, שנאלץ לפנות את מקומו לארדן לאחר שכיהן קצת יותר משבועיים בתפקיד שר ללא תיק. נתניהו שיבח אז את בגין וכתב: "בני הוא שליח ציבור למופת. אדם ערכי, רב ניסיון וכישורים. לא במקרה הציבור הישראלי כל כך אוהב ומעריך אותו. אין אדם ערכי ומוסרי ממנו ואעשה כל מאמץ לשלבו בהמשך". בסופו של דבר בגין לא הוחזר לממשלה.
שר הבריאות
במשך עשרות שנים סירבו ביהדות התורה לכהן בתפקידי שרים, אלא שבג"ץ הכריע ויעקב ליצמן נאלץ לוותר על תפקידו כסגן שר הבריאות ולהפוך לשר. הוא התפטר מתפקידו בנובמבר 2017 על רקע המחלוקות סביב עבודות הרכבת בשבת. "עבודות השבת – בניגוד להלכה, בניגוד לסטטוס קוו", הוא אמר. במשך כשנתיים כיהן בתפקיד נתניהו, כשרוב אותה תקופה מכהן ליצמן כסגן שר.
בדצמבר 2019 נאלץ ליצמן להתקדם שוב לתפקיד שר הבריאות, בעקבות כתב האישום שהוגש נגד נתניהו, שלא מאפשר לו להמשיך לכהן בתפקיד שר בממשלה.
ראש אחד, תפקידים רבים
נתניהו כיהן במהלך חמש השנים האחרונות בלא מעט תפקידים. הוא היה כמובן ראש הממשלה, שר הבריאות במשך כמה שנים, שר הביטחון למשך כמעט שנה, שר החוץ לתקופה של כמעט ארבע שנים, שר החינוך לאחר שפיטר את בנט ובטרם מונה פרץ לתפקיד, שר הכלכלה למשך חצי שנה, שר העבודה והרווחה למשך חודש וחצי, גם בראש משרד הקליטה הוא עמד במשך כחודש. למשך כמה ימים היה נתניהו גם שר הפנים ושר התפוצות.
בתפקיד אחד כיהן נתניהו במשך כמעט שנתיים: משרד התקשורת. בפברואר 2017, אחרי כמעט שנתיים בתפקיד, הוא נאלץ לוותר על תפקידו כשר התקשורת בצל החקירות שהתנהלו אז נגדו ובגין עתירה בנושא לבג"ץ.
למעשה, תיק התקשורת קרוב במיוחד ללבו של נתניהו והוא התעקש להחזיק בו למרות ביקורת רבה שספג מאז הקמת הממשלה. נתניהו אף החתים את כל השותפות הקואליציוניות על סעיף שמונע מהן לקדם יוזמות בתחום התקשורת.
מי שמונה להחליף את נתניהו בתפקיד היה איוב קרא, שכיהן בראש המשרד במשך שנתיים. ביוני 2019, לאחר שלא נבחר לכנסת ה-21, הודיע קרא על התפטרותו. "היה מסע ציד נגדי, אני יוצא לקרב לטיהור שמי", הוא אמר.
כיוון שנתניהו לא היה יכול לחזור לכהן כשר התקשורת, מונה לתפקיד דוד אמסלם, שהיה עד אז יו"ר ועדת הפנים והגנת הסביבה.
![](/images/letter.png)
![](/images/arrow.jpg)
![צילום: EPA צילום: EPA](https://images1.ynet.co.il/PicServer5/2020/05/12/9964773/996476818745198183103no.jpg)