![אורי קופר אורי קופר](https://images1.ynet.co.il/PicServer4/2015/10/19/6567656/50.jpg)
מדינת כדורגל קטנטנה, פצפונת, לא קשורה לענף
אלישע לוי והשחקנים שלו אחראים לאחת מתקופות השפל הגדולות ביותר של הכדורגל הישראלי מאז הצטרף לאירופה. כנראה תקופת השפל הגדולה ביותר. לאף שחקן לא מגיע קללות מהקהל שלו, אבל זהבי צריך להיענש בשלילת סרט הקפטן
לכדורגל הישראלי במצבו הנוכחי אין שאיפות ענק. אדם ריאלי לא מפנטז אפילו על טורניר גדול, כולם גם יודעים שהנבחרת לא תפתיע יריבה טובה באמת. המטרה שדיבר עליה אלישע לוי לפני המשחק היא צנועה ביותר – להחזיר את אמון הקהל בנבחרת. אבל בפועל המאמן והשחקנים שלו אחראים לאחת מתקופות השפל הגדולות ביותר של הכדורגל הישראלי מאז הצטרף לאירופה. כנראה תקופת השפל הגדולה ביותר.
בשלושת החודשים האחרונים נבחרת ישראל לא נראית ולא משיגה תוצאות שמתאימות לדרג רביעי באירופה, בקושי חמישי. תיקו עם מולדובה במשחק ידידות, תבוסה ביתית לאלבניה ועוד ערב של כלום מול מקדוניה. שלושה משחקי בית, לא מול אריות היבשת. רצף תוצאות כזה אמור להיות לאיי פארו או לוקסמבורג. שימו לב למאזן משחקי החוץ של מקדוניה בעשור האחרון: 20 הפסדים, שתי תוצאות תיקו ושני ניצחונות, מול ליכטנשטיין ואנדורה. ככה נראית ישראל של הקמפיין הנוכחי – מדינת כדורגל קטנטנה, פצפונת, לא קשורה לענף.
בהנחה שישראל לא תנצח את ספרד או איטליה, זה הולך להיות הקמפיין השני או השלישי הכי גרוע של הנבחרת אי־פעם מבחינת איסוף נקודות (וגם זה רק אם יהיה ניצחון בליכטנשטיין). אמון של הקהל בנבחרת? שני־שליש מגרש ריק מקהל, השחקנים יורדים לחדר ההלבשה לקול בוז, וערן זהבי זוכה לקללות ושריקות בכל נגיעה בכדור, וזורק את סרט הקפטן. יש יותר מביש מזה? שיא השפל.
לזהבי לא מגיעות הקללות האלה – הוא לא טוב בנבחרת, אבל אף אחד לא טוב – וכאב לשמוע אותן. ועדיין, לזהבי, אמוציונלי ככל שיהיה, אסור לעשות מה שעשה. מדובר במעשה חמור, סמלי למצב, דבר שעוד לא קרה לנו ושצריך להיענש עליו בשלילת הסרט. הנה, מי אמר שלא יכול להיות יותר גרוע?
סיפור זהבי הוא הדבר הכי טוב שקרה לאלישע לוי, כי כעת רבים יתעסקו בסיפור זריקת הסרט, ובצדק, ופחות בכישלון הנוראי של הנבחרת עצמה והעומד בראשה. מאמן, כל מאמן, הוא לא בעיה של נבחרת ישראל, בטח לא העיקרית, אבל הפעם חובה לדבר על החלטות מוזרות. כולם הרי חכמים בדיעבד בכל מה שקשור למי צריך לשחק ומי לא, אבל אתמול הזעקה הציבורית נשמעה מראש.
מיכאל אוחנה ולא תומר חמד? למה, איזו סיבה הגיונית יכולה להיות פה? מרואן קבהא שעד היום לא זומן כלל לסגל פותח בהרכב? כשטל בן־חיים יוצא (לא שהוא היה יעיל במיוחד) אז דן איינבינדר נכנס? כמה דקות קודם לכן, אחד האוהדים, שנשמע היטב בשממת האצטדיון, צעק בציניות "אלישע, תוציא חלוץ ותכניס קשר אחורי". האוהד רצה ללגלג על המאמן, שעשה בדיוק את זה.
מאז מוקדמות יורו 96, ובמשך כמעט שני עשורים, מאזן הנבחרת בבית תמיד היה
טוב יותר מאשר בחוץ, בכל קמפיין. והנה, בשלושת הקמפיינים האחרונים המצב התהפך. הנבחרת מוציאה תוצאות טובות יותר בחוץ, או יותר נכון רעות יותר בבית. הולכים אחורה, צעד אחר צעד, עד שמגיעים לשיא השפל. לצערנו, יש עוד כמה סנטימטרים עד לתחתית הבור.
![](/images/letter.png)
![](/images/arrow.jpg)