אלאדין ופקק הקסמים
"הילדים, כמו תמיד, קיטרו עד אין קץ. הם כזה מין דור שבע, שכלום כבר לא מרגש אותם. אחרי שלעסו את הדי-וי-די המחודש של אלאדין, מאוד התאכזבו לגלות שבגירסת הבימה השטיח לא מעופף ושיסמין היא בלונדינית סטנדרטית". גפי אמיר על "אלאדין"
במחזמר אלאדין נוטרלו האמהות מאיום הסרק הלא משכנע שלהן: "תמשיך ככה, ואנחנו הולכים הביתה. הבנת? עכשיו!" אפילו הפתי שבילדים קלט מייד שמסבנים אותו, ובעצם אי-אפשר לזוז. לא כל שכן ללכת. גם הסטאז' בפסטיגל לא הכין אותי למהומת האלוהים המתרחשת אחת לשנה, מדי חנוכה, באיצטדיון יד-אליהו שהתחדש בשם הטיפשי: היכל נוקיה.
רחובות נסגרו, כבישים נחסמו, שוטרים צרחו בקשר, ואלפי אמהות עם הילדים שלהן נמחצו ומחצו בשערים באווירת אסון ערד שתיים. רגע אחד עמדתי בשמש, החזקתי שלושה מעילים וצרחתי על הילדים, כמו כל אמא שמכבדת את עצמה, ובמשנהו מצאתי את עצמי מרוחה על אוזנו של אבא זר כשבגב תקועים לי זוג שדיים ואמא מעוצבנת נושפת עלי. כמובן, גם
הבת שלי נזכרה ברגע שהגענו לכיסאות שבעצם היא צריכה פיפי. הסתכלתי עליה בשאט נפש כאילו ללכת לשירותים זו קפריזה מופרעת באופן יוצא דופן. "פיפי", אמרתי בעצבנות, "מה עוד? תכף תבקשי גם לנשום". יונתן בשיא, ראש מינהלת ההתנתקות, לא היה מפנה אותי משם.
אבל בסופן של שעתיים התברר שהיה שווה. האולם אומנם עגול, והבימה בתווך, מה שאילץ בכל פעם מחצית מהקהל לצפות בעניין בישבניהם של צביקה הדר ואלי יצפאן, אבל אחרי הדחיפות האיומות לפני ואחרי הרגשתי, על שלושת כיסאות היכל נוקיה האדומים והמטונפים שלנו, כאילו הגעתי להילטון ציריך. בהפקה היו כנראה מודעים לבעייתיות, והכוכבים – הדר כקוסם המרושע ואלי יצפאן כג'יני – נוידו סחור-סחור על בימות נוסעות, מסתובבות, עולות ויורדות. הילדים, כמו תמיד, קיטרו עד אין קץ. הם כזה מין דור שבע, שכלום כבר לא מרגש אותם. אחרי שלעסו את הדי-וי-די המחודש של אלאדין, שיצא בדיוק עכשיו, מאוד התאכזבו לגלות שבגירסת הבימה השטיח לא מעופף, אלא נוסע על גלגלים בלבד, ושיסמין היא בלונדינית סטנדרטית. "אין פיות?" עיקמו את האף, "איפה יסמין האמיתית?" שאלו בחשדנות, "מתי היא תגיע? מה, השטיח שלהם מקולקל?" אבל ברגע שללהקת הרקדנים, לשפע הכוכבים, למוזיקה ולתלבושות נוספו האפקטים – זיקוקים נצצו פתאום, צביקה הדר נבלע ברצפה, האולם הוחשך, ומגוון פיצוצים הרעיד את האולם – הם כיסו את פניהם בידיהם וצרחו בעונג.
מכאן ואילך צפו בהצגה כששניהם יושבים עלי ופניהם מכוסות. כשהגיע הסוף הטוב: הקוסם הרשע נעלם, הג'יני התפוגג, יסמין ואלאדין התחתנו ורקדו בתלבושות יובל כספין נוצצות, הם נאנחו בסיפוק וטענו שעלי-באבא היא הצגה נהדרת. רק אז התברר שעקב העובדה שצביקה הדר היה בשנה שעברה עלי-באבא סברו כל הזמן שזה מה שהם רואים. זה היה רק הזיווג בין תום אבני כאלאדין והדס מורנו כנסיכה יסמין, שנראה מעט מוזר. אבני הפעוט זעיר כינוקת מחזמרים, ומורנו היא יסמין חסונה, כך שבכל פעם שהיא נשפה עליו את שיר האהבה, "אם יש לך חלום, אל תיתן לו ללכת", הוא נראה פחות מתחבק איתה בתשוקה ויותר מצטנף בזרועותיה האמהיות.
![](/images/letter.png)
![](/images/arrow.jpg)
![צילום: רפי דלויה צילום: רפי דלויה](https://images1.ynet.co.il/PicServer2/01082004/468742/aladin1_a.jpg)