הורים תבעו מחתנם את הכסף שנתנו לדירה
זוג סייע לבתם ולבעלה לרכוש בית וסיכמו שהכסף יוחזר באמצעות שכירות. לימים נפרד הזוג והבעל התנגד להחזר. ביהמ"ש קבע: יוחזרו 600 אלף ש'
בית המשפט למשפחה בתל אביב קיבל לאחרונה
תביעה שהגישו הורים נגד בתם ובעלה, בדרישה שיחזירו כ-600 אלף שקל שנתנו לרכישת דירה - שכן לדבריהם מדובר בהלוואה. הבת, שנמצאת בהליכי גירושין מבעלה, הסכימה עם גרסת הוריה, אך הבעל התעקש שמדובר במתנה. השופטת ענת הלר-כריש קיבלה את טענות ההורים וחייבה את הבעל להחזיר להם את כספם.
הבת ובעלה נישאו ב-2007 ונולדו להם ארבעה ילדים. ב-2017 הם עברו לגור בחו"ל. בינואר 2018 רכשו בני הזוג דירה בארץ תמורת 1.55 מיליון שקל. אחיו של הבעל חתם על ההסכם בשמו ואת התמורה שילמו הורי האישה מחשבון הבנק שלהם. הם עשו שימוש ב-890 אלף שקל שהעבירו להם הבת ובעלה כמה חודשים קודם לכן, ואת היתרה – 660 אלף שקל - שילמו מכספם. בנוסף שילמו ההורים דמי תיווך בסך 27,203 שקל ובסך הכל 687,203 שקל.
הדירה הושכרה למשך כשנתיים ודמי השכירות הועברו להורים. ב-2019 פתחה הבת בהליכי גירושין נגד הבעל. לאחר שהשוכרים עזבו את הדירה ביוני 2020 הבעל עבר לגור בה.
לטענת ההורים, הסכום שהעבירו לטובת הדירה היה הלוואה וסוכם כי ההחזר יהיה באמצעות דמי השכירות שיתקבלו מהשכרת הדירה. לדבריהם, הם קיבלו משכר דירה 92,400 שקל ויתרת ההלוואה עומדת על 584,803 שקל.
הם הוסיפו שהם אנשים מבוגרים ולא בריאים ויש להם ילדים נוספים מלבד הנתבעת. הם הדגישו כי לא התכוונו להעניק את הכספים במתנה ומדובר בכל חסכונותיהם שאמורים להבטיח את עתידם הכלכלי.
הם הדגישו כי סיכמו עם בני הזוג בעל פה במפורש כי הכסף יוחזר להם באמצאות דמי השכירות החודשיים שישולמו לפקודתם משך כ-10 שנים. בהתאם לכך, בפועל הם קיבלו לפקודתם את דמי השכירות עד עזיבת השוכרים ומעבר הנתבע למגורים בדירה.
הבעל טען מנגד כי מעולם לא סוכם שהכספים יושבו להורים ומדובר היה במתנה. באשר לתשלום דמי השכירות הוא טען שהכסף הועבר להורים מטעמי נוחות נוכח מגורי הנתבעים בחו"ל.
השופטת ענת הלר-כריש הבהירה כי מכיוון שהנתבעת היא בתם של התובעים, והנתבע היה בעת התשלום חתנם, מתקיימת חזקת המתנה. כלומר, נקודת המוצא היא שהכספים ששילמו התובעים ניתנו כמתנה, ועל התובעים מוטל להוכיח שמדובר בהלוואה.
אבל לאחר בחינת מכלול הנסיבות שוכנעה השופטת בנכונות גרסת התובעים ובתם, שלפיה סוכם בעל פה שהכספים יחזרו להורים דרך שכר הדירה. בין היתר כתבה כי יחסי הצדדים התאפיינו באמון רב מאוד, גם בענייני כספים, כך שיש בסיס לגרסתם שההסכם היה בעל פה.
בנוסף, התנהלות הצדדים בפועל והעובדה שבמשך שנתיים שולמו דמי השכירות לחשבון ההורים תומכת בגרסתם. עוד התרשמה השופטת כי הבעל ניסה לצייר את התובעים כאנשים אמידים אך מהעדויות עלה שמדובר באנשים פשוטים שלא סייעו לאף אחד מאחיה של הנתבעת לרכוש דירה.
בנסיבות אלה קיבלה השופטת את התביעה וחייבה את הנתבעים לשלם להורים 594,803 שקל. הבעל חויב בהוצאות ושכר טרחת עו"ד בסך 30 אלף שקל.
- לקריאת פסק הדין המלא – לחצו כאן
- הכתבה בשיתוף אתר המשפט הישראלי פסקדין
- ב"כ התובעים: עו"ד אריאל גרינשפן
- ב"כ הנתבעת: עו"ד חיים זוארץ
- ב"כ הנתבע: עו"ד אבי גפן
- עו"ד ירון גרוס עוסק בדיני משפחה
- הכותב לא ייצג בתיק
- ynet הוא שותף באתר פסקדין
![](/images/letter.png)
![](/images/arrow.jpg)
מומלצים